16 HANS REUSCH. [No. 10. 

Paafaldende sterkt kjendtes jordskjælvet ved Bud præste- 
gaard, idet der siges, at alle voksne vaagnede derved. 
I Trondhjems stift og Nordland høres om bølgende bevæ- 
gelser kun fra Stor-Fosen ved Trondhjemsfjordens munding, 
Hevne, Rennebu, Trondhjems by (en af iagttagerne) og fra Gudaa 
: 
v 
og Meraker jernbanestationer; ellers omtales bevægelsen som — 
skjælvende, mest som svag. Rørvik ved Namsos og Næsne i 
Nordland er de eneste steder, hvorfra bevægelsen angives som 
dobbelt. SPR 
I det østenfjeldske har man ikke faa steder iagttaget en 
to gange gjentaget bevægelse; saaledes meldes om en dobbelt 
belgeformig bevægelse fra Vang i Valders, Ekeli ved Hønefos, 
Skjærdalen ved Tyrifjord, Skedsmo og fra flere iagttagere i 
Kristiania. Om to bevægelser tales ogsaa fra Vestfjorddal. 
Frolands værk (rystende), Eidsvold. Som bøelgeformig uden at 
den siges at have været dobbelt omtales bevægelsen fra Øier, 
Modum, Drammen, Lier. Paa Tøenset, Kongsberg, Trøgstad 
synes den at have været skjælvende. Bemerkelsesværdig er, at 
man omkring Mjesen, Randsfjord, den sydlige del af Valders, 
Spirilen og Krøderen intet eller saa godt som slet intet har 
merket til jordskjælvet; af de sydestlige egne er det især strøget 
ved Drammen, som udmerker sig ved, at jordskjælvet blev iagt- 
taget af noksaa mange. 
Jordskjælvet ledsagedes af en rullende underjordisk lyd. I 
det sterkest rystede strøg var ogsaa denne sterkest; den ind- 
lededes tildels med en susende lyd som af vind. Udenfor cen- 
tralstrøget blev lyden svagere; syd for Hardanger siges der dels 
ikke at have været nogen lyd, dels en ganske svag; paa den ydre 
kyst fra Bergen til Trondhjemsfjorden synes lyd at have været 
svag; paa et par af fyrtaarnene siger man endog udtrykkelig, 
at man ingen lyd har hørt; i Trondbjems stift og Nordland har 
ogsaa lyden gjennemgaaende været svag; tildels karakteriseres 
den som lignende en susning af vind; ogsaa i disse strøg har 
man paa adskillige steder ingensomhelst lyd hørt. Paa Østlandet 
udenfor Vaage, Lesje og Lom gaar ogsaa beretningerne gjen- 
nemgaaende ud paa, at lyden har været svag eller ingen. 
