H. BETTSCH. [1896. 



undersøgt, afvigende fra hvad jeg ventede, kun viste olivin med 

 begyndende serpentinisering; det er forresten ikke usandsynligt, 

 at typisk serpentin kan forekomme. Klipperne i olivinstenstreget 

 har udprægede sted- og læsider med nnv. rettede skuringsstriber. 

 Stene af kvartsitiske bergarter, deriblandt en tæt blaalig varietet 

 („blaakvarts") er førte op paa serpentinen; enkelte stene af granit 

 og rød sandsten bemerkedes ogsaa. Ved en grube, som jeg 

 kom til, er der blottet i dagen en lodretstaaende vel 1 de. bred 

 gang af chromjernsten („farvemalm" kaldes den gjerne af folk i 

 omegnen). Hverken denne eller nogen af de andre herværende 

 chromjernstengruber bearbeides for tiden. Man bemerker ved 

 den nævnte grube, at der er to varieteter af olivinstenen, en, 



Serpentink lippe. 



som paa forvitret overflade er stærk rødbrun og meget ru (paa 

 grund af fremstaaende enstatitindivider), og en, som forvitrer 

 med lysere farve, lig en blak hests. Dens dagflade er mindre 

 ru, og det er kun smaa chromitkorn, som staar frem paa den. 

 Der er mest af den dunkelt forvitrede slags. De to varieteter 

 optræder sammen i lagformede, omtrent lodretstaaende, mod nv. 

 strygende partier. Paa fj eldets overflade tegner de to varieteter 

 sig som striber, hvis bredde kan være fra 1 de. til adskillige 

 meter; de er temmelig uregelmæssige, paa grænserne flyder de hen 

 i hverandre og er tildels mere at betegne som langstrakte flekker 

 end som striber. Vor tegning viser en omtrent 3 m. høi klippe, 

 hvor den „blakt" forvitrende serpentin (de smale striber) tegnede 

 sig tydeligt mod den anden art. Under mikroskopet viste begge 

 varieteter sig som alraindelige olivinstene med begyndende ser- 



