10 H. EEUSCH. [1896. 



Overalt sees lerglimmerskifer og dermed nær beslægtet fin- 

 skjællet muskovitskifer. Skifrigheden viser ofte beininger og 

 krumninger; maaske er dog i det hele et nordligt fald frem- 

 herskende. 



Langs den nordlige rand af serpentinstreget strækker der 

 sig en ryg af serpentinkonglomerat eller serpentinbreccie (merket 

 med grove prikker paa kartet; se ogsaa nederst tilhøire paa 

 den ferste landskabstegning). Det er ikke let at faa rede paa 

 denne bergarts forhold til omgivelserne, da ryggen mod nord 

 grænser til løsmateriale, og den mod syd er adskilt fra serpen- 

 tinen ved en indtil omtrent 50 m. dyb, ogsaa med løsmateriale 

 udfyldt forsænkning. Bergarten i konglomeratets stene er ser- 

 pentin i forskjellige varieteter ; desuden er der indimellem en 

 og anden sten af tæt magnesit. Stenene er kantstødte til rund- 

 agtige ; deres størrelse er mest som et æbles, og kun ganske und- 

 tagelsesvis er de noget over hovedstore. Bergarten er mere 

 eller mindre tydelig laget, med et fald paa omkring 50 ° mod ø. 

 eller ønø. Lagringen gaar altsaa ikke parallelt med ryggens 

 længdeudstrækning og skjærer følgelig grænsen mod serpentinen 

 under en vinkel. 



I nord herfor er der lidt sandsten og konglomerat, sikkerlig 

 sammenhørende med det strøg, vi nu skal gaa over til. 



I Gjeitberget og Brekkefjeld i nord for Feragen gaard er 

 der kun øverst oppe og paa sydvestskraaningen blottet fjeld; 

 dette er konglomerat, hvis stene bestaar af forskjellige kvartsiter 

 og urene graalige og grønlige skifere. Stenene er ikke til- 

 rundede, men kantede til høist kantrundede. Bindemidlet er 

 skifersmaat. Skiferstykkerne er gjerne flade og ligger med 

 sine største dimensioner i lagningens retning. Konglomeratet 

 viser ingen presningsfænomener, i ethvert tilfælde ikke tydelige 

 saadanne; de kvartsitiske stene har saaledes ikke faaet nogen 

 linseform. Lagningen falder 60 — 70° mod sø. eller ssø. For- 

 nemmelig i forsænkuingen mellem Gjeitberget og Brekkefjeld 

 var lagningen tydelig, idet der i konglomeratet var indleiret 

 lag af rød lerskifer. 



