NO. 1.] GEOL. IAGTT. I NOKD FOB EÆMUND SJØEN. 11 



Fjeldet melleni Brekkefjeld og sjøen Tufsingen kaldes Tuf- 

 singknipen 1 . Jeg gik op paa denne fra se. og fandt feldspat- 

 førende kvartsit, tildels med glimmerhinder og da udpræget 

 skifrig. Lagningen er bølgende og foldet med akselinjerne hæl- 

 dende i nordvestlig retning. Paa den sydligste top, hvor lagene 

 staar steilt og stryger mod nv., vil Hørbye, at lagningen skal 

 være afvigende fra omgivelsens (hvor jeg under opstigningen 

 først traf det faste fjeld, saa jeg fald 15° mod nv.); men elter 

 min mening har man ikke andet end usædvanlig sterkt sammen- 

 pressede folder. Paa nordskraaningen af den nordligste top be- 

 merkedes en smule dolomit opfyldt af lerglimmerskiferhinder og 

 ledsaget af lerglimmerskifer. • Stillingen af de mod nv. hældende 

 foldningsakser er her tydelig. I sv. for den lille i Tufsingen 

 udragende halvø staar der et parti øiegneis, saavidt jeg erindrer 

 nogle hundrede meter i udstrækning. Forholdene talte, efter 

 hvad jeg saa, ikke afgjørende hverken for den herskende norske 

 opfatning af øiegneisen som eruptiv eller den svenske opfatning 

 af den som sedimentær. Øinenes størrelse var mellem et æbles 

 og en valnøds. Bergarten viste foruden smaatbelgende skif- 

 righed tillige strækningsstruktur, navnlig derved, at øinene var 

 langtrukne i en 15° mod nv. hældende retning (ganske eller i 

 ethvert tilfælde omtrentlig parallelt med akselinjerne hos Tuf- 

 singknipens skifer). Antagelig omtrent i nø. for øiegneisen og ikke 

 langt fra den er der en opragende haug med konglomerat, som 

 bestaar af en grundmasse af graalig skifer med skifrigheden 

 hældende steilt mod sø. og opfyldt med linseformige, sikkerlig 

 ved pres fladtrykte stene af forskjellige graa, haarde, tætte 

 bergarter. Skifrigheden hos konglomeratet her staar altsaa som 

 lagningen hos konglomeratet længere mod sø.; men foldningens 

 akselinjer hos Tufsingknipens kvartsit har en ganske anden 

 stilling. Paa en strækning af et par hundrede meter i ©st for 



1 Med knipe betegner man i disse egne et lidet bjerg, dor rager op 

 over et større. 



Vol er et forholdsvis lavt bjerg overvokset med lyng og moa 

 Tjeld bruges ber i almindeligbed ikke om det enkelte bjerg, und- 

 tagen kanske i et saadant udtryk som: Der er et stort fjeld. 



