NO. 1.] GEOL. IAGTT- I NORD FOR FÆMUNDSJØEN. 13 



hundrede meter i syd for dette punkt noterede jeg graa glimmer- 

 skifer med steiltstaaende nnv. strygende skifrighed. Naar man 

 gaar herfra mod sv., har man morænehauger, indtil man kommer 

 op paa Brekkefjeld. 



Lerglimmerskifer med bølgende, steiltstaaende skifrighed er 

 blottet mellem gaarden Stensaasen og Aursunden. Lerglimmer- 

 skifer var, som vi hørte, ogsaa bergarten paa den ovre del af 

 Kvanneberget; ja lerglimmerskifer og dermed nærstaaende berg- 

 arter udbreder sig mod vest og nord helt hen til Røros. Man har 

 en svagtbelgende, i det hele flad fjeldmark og forholdsvis faa 

 steder, hvor fast fjeld er blottet. For en stor del er skiferen at 

 betegne ikke netop som typisk, men mere som finkornig muskovit- 

 gneis, idet den paa tverbrud viser sig at indeholde som hoved- 

 bestanddel en finkornig, graa substans, antagelig kvarts og feld- 

 spat; skifrigheden frembringes af tynde muskovithinder. Ved 

 hovedveien, de 10 km. nærmest Eøros, synes skifrigheden og 

 den rimeligvis dermed sammenfaldende lagning, som overalt er 

 bølgende, i det hele tåget at ligge fladt. Forresten (jeg har 

 foruden efter hovedveien vandret fra Djupskartjernet mod vest 

 langs sydsiden af Langtjern til henimod Harsjøen og derfra mod 

 nord til hovedveien) saaes ingen almindelig regel for skifrig- 

 heden hos de beiede og snoede skifere. 



Jeg har steget op paa Stor-Vigelen. Fra Feragen-sjøen gik 

 jeg efter sydsiden af Kværnhusbækken og saa langs nordsiden 

 af Støvelbækhøgda ; paa opstigningen saa jeg lidet fast fjeld; 

 forst stak frem feldspatførende kvartsit eller granulit med skifrig- 

 hed hældende omtrent 23 ° mod sv. og utydelig lagning, dernæst, 

 da jeg var kommen vel 500 meter op, en glimmerfri, middels- 

 kornig granit. En prøve af den feldspatførende kvartsit har 

 jeg undersøgt. Bergarten var hvidagtig graa og tæt; enkelte 

 smaa spalteflader blinkede dog frem af massen, naar man holdt den 

 i lyset. Den var skifrig ved hinder af en sericitisk bestanddel. 

 Denne fremtræder først tydelig under mikroskopet; man ser da 

 ogsaa, at bergarten er aldeles kataklastisk, og at feldspat (gitter- 

 tegnet miklokin er der meget af ) er en rigeligere forekommende 



