18 HANS RETJSCH. [1896. 



diorit; disse udmerker sig ved, at de paafaldende let opleser 

 sig i smaastykker og saaledes smuldrer op. Som fremmed berg- 

 art i stenene paa Stor-Vigelens top, 1582 m. o. h., lagde jeg 

 merke til en eiendommelig hvid feldspatførende kvartsit. Paa 

 den nederste del af fjeldskraaningen i vest for Midt-Vigelen 

 er der prægtige, væsentlig af blokke bestaaende volde, som 

 med bratte sider og smal ryg oventil strækker sig i nnv.-lig 

 retning. 



Naar man paa afstand betragter ostsiden af den paa vort 

 kart med 1 betegnede fjeldhøide, ser man, at der omtrent 100 ro. 

 over indsjeen tegner sig en eller to linjer; man kunde antage 

 dem for sæter; men jeg tror ikke, at de er saadanne, men at 

 de afmerker den gamle ismasses heide til visse tider. Linjern© 

 hælder nordover (fra Feragen gaard seet omtrent 5 °). To linjer 

 af samme slags har jeg seet i vest for den sydlige del af Har- 

 sjøen, som ligger 6 km. v. for Kvanneberget. De tegnede sig 

 i den grusbelagte fjeldskraaning omtrent 40 m. og 80 m. over 

 våndet. De syntes ikke at være ganske vandrette. Ogsaa i 

 andre dalstrog heromkriug har jeg seet saadanne liujer. Det 

 eneste løsmateriale i denne egn, som ikke er moræne, er den 

 flade slette, hvorigjennem elven bugter sig i syd for Feragen- 

 gaardens huse, og en tilsvarende slette ved gaarden Røragen. 



En jordart, som er vel kjendt i denne del af landet, kaldes 

 ..kvab". Man tinder den ikke ved gravning i jorden, men kun 

 i overfladen, fornemmelig hvor der er smaa huluinger i ter- 

 rænget. Jeg blev vist kvab ved Feragen; det er en meget fin, 

 hvidagtig sand, som, naar den tørrer, ligger i klumper i lighed 

 med ler. Paa markerne „skyder den op om vaaren", det vil 

 sige. der viser sig lave tuer af den ovenpaa græstorven. Efter 

 livad jeg har seet, er kvab slam, som er udvasket af moræne- 

 masserne. Våndet sikler gjennem jorden og træder frem paa 

 overfladen forende kvab med sig. Sandet i morænen er her 

 ved Feragen indtil 1 de. under overfladen hvid og løs; derunder 

 er den et stykke nedigjennem mere eller mindre sammenkittet 

 af jernoxydhydrat. Kvabbens fremkomst hænger kanske sammen 

 med. at vand rinder frem paa oversiden af dette forholdvis 



