NO. 1.] GEOL. IAGTT I NORD FOR FÆMTIND SJØEN. 19 



ugjennemtrængelige lag. Det kan ogsaa være, at tælen, som 

 om vaaren holder sig et stykke nede i jorden, kan bidrage til 

 at danne et ugjennemtrængeligt lag, hvis overflade det gjennem- 

 siklende vand felger. 



II. 



Egnen omkring Stuesjø og Essandsjø. 



I nord for rektangelbladet «Aursunden" ligger bladet „Stue- 

 sjø", og i nord for det følger „Essandsjø" (der i nord begrænses 

 af blad „Meraker"). En forminsket gjengivelse af disse to 

 karter med paalagte geologiske betegnelser findes i slutten a f 

 denne afhandling. Betydningen af betegnelserne er den samme 

 som for det s. 4 meddelte kart. Man har her fortsættelsen af 

 den i foregaaende afhandling beskrevne egn. Midt efter strækker 

 der sig en bred og aaben forsænkning med sjøerne Rien (762 m. 

 o. h.), Langen (776 m.), Stuesjeen (606 m.), Essandsjøen (720 m.). 

 I den nordligste del af „Essandsjøbladet" sænker terrænget sig 

 saameget, at Stordalens kapel ligger 427 m. o. h. Forsænk- 

 ningen er fortsættelsen af den, som strækker sig over Fæmund- 

 sjøen og Feragen. Mod øst for det lavere strøg har man i syd 

 Skarvdørfjeldene (1534 m.) og Syleue (1766 m.), fjeldmasser, som 

 har skarpe kamme og rager imponerende op over lavere land 

 til begge sider. Længere nord er grænsefjeldene ikke saa heie 

 og har mere afrundede rygge; Storekluken hæver sig her til 

 1108 m. Fjeldene paa forsænkningens vestside har ingensteds 

 saadanne dristige former og naar ingensteds den heide som 

 Skarvdørfjeldene og Sylene; i syd er Kjelifjeld og et par andre 

 nærliggende fjelde paa vel 1300 m. Det isolerede øifjeld i vest 

 for Essandsjøen naar 1244 m.; længer i nord er Fongen paa 

 1459 m. og (lidt udenfor vort nordligste karts nordvesthjørne) 

 Skarven paa 1180 m. 



2* 



