XO. l.J GEOL. IAGTT. I NORD FOK FÆMUXDSJOEN. 31 



er iagttaget i Falkhytvola, ved Stuesjø og flere steder. Gaar 

 man ikke op paa Løvøvola, men forbi den henimod Svartaatjern, 

 finder man en eiendommelig konglomeratagtig bergart, dels i 

 fast fjeld, dels i løse blokke. Hovedmassen i den er tæt, haard, 

 mørkgraa, tildels med tynde, undertiden snoede, lysere, lagformede 

 striber; deri forekommer „mandelformet" lys kvarts og brud- 

 stykker af smaakrystallinske, ikke nøiere undersøgte lysegraa 

 bergarter. 



[Et præparat af denne bergart, antagelig af den tætte hoved- 

 masse, havde et ikke sædvanligt udseende. I en meget finkornig 

 grundmasse laa smukt tilrundede, klare korn af feldspat og 

 augit. Feldspaten var i nogle tilfælde tvillingstribet. Kvarts 

 blev ikke erkjendt. De to mineraler indgik ogsaa i ganske 

 smaa korn som bestanddel i grundmassen, der forresten syntes 

 at beståa af sericit. Efter det mikroskopiske udseende skulde 

 nærværende meddeler nærmest antage, at der muligvis foreligger 

 en forandret vulkansk tuf.] 



I Blaahammeren i s. for Løvøen veksler fra fod til top 

 skifer og en forandret dioritisk bergart, der især i fjeldets nedre 

 del er porfyragtig ; det samme er tilfælde i den dermed sammen- 

 hængende Graavola; skiferens fald overalt mod v. 30 — 35°. 



Svartaasjøen, som ligger i fordybningen mellem Løvøivola 

 og Falkfangervola, er mod nord, syd og vest omgivet af store, 

 flade, græsbevoksede floer, mod øst af glaciale sand- og grus- 

 volde, meget udprægede, og terrasseformig af satte langt op over 

 foden af Falkfangervola. Det er ikke til at tåge feil af, at 

 dette er moræner, endemoræner efter en gletscher, der over eller 

 fra Falkfangervola, maa have bevæget sig nedad mod Svartaa- 

 sjøen. Den har altsaa efter at have skudt sig frem og dannet 

 den første grusvold, som er den største, trukket sig tilbage for 

 atter at skyde sig frem, hvorved den næstfølgende mindre moræne 

 blev dannet o. s. v. Dette er i og for sig ikke noget paafaldeude 

 eller usædvanligt, men netop det samme, som sees overalt ved 

 større gletscher, uden forsaavidt, at bevægelsen har gaaet mod 

 vest, altsaa i anden retning af den, hvori den store ismasse i 

 den glaciale tid bevægede sig eller skjød sig frem. At det 



