10 HANS REUSCH. [No. 2. 



at porfyr er aflagt paa vore karter (Tornebohm: Några notiser 

 från en geologisk resa i Telemarken. Geol. foren, i Stockholm 

 forhandl. B. 11. 1889, s. 56). 



R.-o. I den nordligste ende af Hviteseid vand ligger pladsen 

 Sundet. Ved veien mod nv. herfra staar paa de første l 1 /» km. 

 middels- og smaakornig rødagtig granit med e. — v.-strygende 

 planparallelstruktur. Ved Haukum er der kvartsit og horn- 

 blendegneis, faldende i nordlig retning; gneisen er noget 

 smaatbølgende. Fra Kirkebø mod nv. indtil omtrent l /a km. 

 forbi Brunkeberg kirke gaar man over smaakornig, redlig og 

 rødliggraa gneis (Tornebohm benævner den glimmergranulit), 

 faldende omtrent 45° mod nnv. Bergarten er tildels temmelig 

 massiv granitisk. (Tornebohm nævner, at den i syd for kirken 

 kan siges at være en porfyroid med smaa, ikke skarpt omgræn- 

 sede feldspatstrøkorn.) Jeg fortsatte vandringen op gjennem 

 Morgedal, som er lidet anselig og omgi vet af skovbevoksede, 

 ikke heie fjelde. Gaardene ligger paa morænegrus; jorden er 

 frugtbar. Her er flere kobberertsskjærp (saml. „Vogt: Norske 

 ertsforekomster. III" i Archiv f. Math. og Naturvid. 1884 — og- 

 saa separat, s. 89 — og „ Friis: Reiseberetning" i Teknisk Ugeblad 

 22. aug. 1889, s. 133). Efter den granitiske bergart følger et 

 ikke mange meter mægtigt presset konglomerat af kvartsitiske 

 stene; dernæst gaar man indtil ganske nær ved Hemmestveit 

 over dioritisk bergart; denne er smaakornig og viser tildels en 

 steilt, i nordlig retning hældende planparallelstruktur. Torne- 

 bohm omtaler bergarten som amfibolit. Omtrent IV2 km. i øst 

 for Hemmestveit saaes lidt utydeligt konglomerat, saa har man 

 igjen dioritisk bergart, der nær gaarden tildels er finkornig og 

 opfyldt med hornblendenaale, der ligger paa kryds og tvers 

 uden orden. Haandstykker af denne ogsaa af Tornebohm om- 

 talte bergartvarietet er maaske af Kjerulf eller Dahll bestemt 

 som augitporfyr), Omkring Hemmestveit og indtil nær Hauge er 

 der glimmerfattig, finkornig gneis; faldet er antagelig stadig 

 steilt mod vnv.; bergarten er dels tydelig skifrig, dels uden 

 skifrighed og antager ofte en porfyrisk struktur. Ved Hauge 

 staar dioritisk bergart, Nordsiden af det herværende lille vand 



