22 HANS KEUSCH. [No. 2. 



antagelig fra en ældre periode af istiden end den, i hvilken 

 isen satte merker langs efter Sørfjordens strande, saaledes som 

 Sexe beskriver det i sit arbeide „Mærker efter en istid i om- 

 egnen af Hardangerfjorden. Universitetsprogram. Chr. 1866." 



Ved Jaastad forekommer lidt middelskornig granit. Ved 

 veien i syd derfor paa en strækning af 1 km. iagttog jeg kvarts- 

 skiferagtig gneis og hornblendeskifer i vekslende lag faldende 

 30° mod s. Paa fjeldskraaningen i vest for Jaastad saaes ad- 

 skillig hornblendeskifer. Omtrent 200 m. o. h. er der her i en 

 med løvskov bevokset bakkeskraaning anlagt et hellébrud paa 

 lys, grenliggraa, finkornig gneis, hvis lagning og skifrighed 

 falder 20° mod s. t. e. 1 



Før vi forlader Jaastad, bør vi ogsaa tåge i betragtning 

 den paafaldende opsprækning af fjeldet, som iagttages her langs 

 Sørfjorden. Naumann har omtalt den fra et sted omtrent 4 km. 

 længer syd, nemlig Aganuten (Beitrage zur Kenntniss Nor- 

 wegens. I. Theil. Leipzig 1824. s. 119). Han skriver (i lidt 

 fri oversættelse) : De frygtelige sprækkedannelser paa skraaningen 

 der, hvor den gaar ned til sjøen, er merkelige. De ydre partier 



Et par meter morænegrus ligger over fjeldet i hellebruddet ved 

 Jaastad: men arbeidet er forresten let, da terrængets hældning er 

 -lig retning og der ikke er meget uanvendelig affaldssten; en 

 brat og lidet god kjørevei forer ned til sjoen. 3 eller 4 mand ar- 

 beider aarlig i bruddet omtrent 5 maaneder. Jaastadliellerne kan 

 ikke holde Vosseskiferen ganske ude som tagtækningsmateriale i 

 bygden ; men de bar faaet andre anvendelser, da de med letbed kan 

 Leveres i store og sterke om end tykke plader. Fjeldet gjennem- 

 saettes af jevne, n.— s.-gaaende noget nær fuldkommen parallele 

 lodretstaaende sprækker, som meget letter brydningen. Man kan 

 uden vanskeligbed faa ud plader, der bolder 3 m. paa bver kant, og 

 man kan ogsaa faa ud plader af bautastenform. 5-6 meter lange 

 (da sprækkerne i regelen ikke staar nær hverandre, kan vel bauta- 

 stenene vanskelig leveres smalere end l / 2 m -)- Fra bruddet frem- 

 skaffes plader til stenbænke, stensatte vandkar og store „landkar u i 

 fjøser; desuden er man begyndt at opføre en eiendommelig slags 

 grundmur af langagtige plader. Pladerne hugges i vinkel og gjøres 

 •6—8 cm. tykke og omkring 2 m. lange. De sættes paa ende som 

 en dobbelt væg med omtrent 30—35 centimeters mellemrum mellem 

 de to lag. Denne slags „standerstein" betales med omtrent 2 kr. 

 pr. løbende meter. _4 kroner favnen for 2 alens sten" er prisen for 

 iilmindeligre heller i bruddet. 



