1896.] 



GEOL. IAGTTÅGELSER I TELEMARKEN O. S. V. 



29 



Den skifrighed, som iagttages i skiferen, er mest foldekløiv 

 (kvartslinserne følger den oprindelige skifrighed) og bælder 

 gjennemgaaende 50-60° mod se. Tydelig lagning sees ikke, 

 undtagen hvor de to skiferarter steder til hverandre, eller hvor 

 der er kalksten tilstede. Man iagttager der sterkt sammen- 

 pressede, liggende folder. Jeg steg op paa Steiribuheia, som er en 

 af Viddens almindelige jevnt afrundede heider. Paa topfladen er 

 fjeldet ufuldkomment dækket af tyndt grus og lidt smuldrende 

 sten; noget mos og lav og en smule græs vokser der. I fjeldets 

 krusede graa lerglimmerskifer lod ingen hovedfoldretning sig 

 iagttage; dog saaes sydøstlig paa toppen noget haard skifer, 

 roere kvartsitisk af udseende, med herskende skifrighed hældende 

 mod sø. og liggende i skarpe folder. Paa veien herfra til turist- 

 hytten var fjeldet omtrent overalt bedækket; et sted halvveis 



En bæk (b), som holder paa at vaske morænegrus (a) bort fra 

 fjelctunderlaget (c). 



iagttoges graa lerglimmerskifer med skifrighed hældende i sydlig 

 retning. 



R.-o. Fra turisthytten tog jeg veien sydover. Jeg holdt mig 

 først nær til Bjoreia, dog et stykke ovenover den, idet jeg gik 

 over jevnt morænegrus med et par opragende hauge, som viser, 

 at rindende vand har tæret adskilligt væk. 



Ikke netop herfra, men fra et andet sted nær turistboden (i 

 nord for den) er ovenstaaende tegning, der viser, hvorledes moræne- 

 grusets væksJcylnmg kan gaa for sig. Tilhøire har man moræne- 

 grus «; i midten rinder bækken i et leie, som er opfyldt med 

 stene udvaskede af morænen, til venstre er der en jevn, lang- 

 somt skraanende fjeldflade, en stødside af graa lerglimmerskifer. 

 Den er overstrøet med blokke, som engang var i morænen, men 



