1896.] GEOL. IAGTTAGELSER I TELEMARKEN 0. S. V. 33 



En liden tvermoræne strækker sig over den flade dalbund 

 ved Sandhaug. Paa sydsiden af elven saaes den som en vel 

 udpræget ryg, dog ikke mere end omtrent 3 meter hævet over 

 den omgivende mark. Sandhaug har faaet navn af en haug af 

 grusholdigt sand, som hører til morænestrøget; andre hauge, alle 

 lave, strækker sig derfra nordover. [Moræner er vel ogsaa de 

 .af Øyen efter Koren omtalte høidedrag. Bergens museums 

 aarbog for 1894. 95, No. 4. S. 8]. 



III. Numedalen. 



Indledning. Naar man, saaledes som i det følgende gjøres, 

 tager Numedalen i udvidet betydning, menes dermed den oven- 

 for Kongsberg liggende landstrækning, som gjennemstrømmes 

 foruden af Numedalslaagen selv ogsaa af dens tilløb. Dette 

 elvedistrikt udmerker sig fra vore fleste andre elvedistrikter 

 derved, at det er paafaldende smalt i forhold til længden. Navn- 

 lig gjælder dette den del, der strækker sig søndenfor skyds- 

 stationen Skjønne. Denne ligger paa det punkt, hvor Opdals- 

 elven forener sig med Laagen, og dalen sænker sig derfra til 

 Kongsberg fra 280 m. til 150 m. o. h. Paa denne strækning er 

 hoveddalen trang; men den er ikke dybt indsunket i fjeldmassen ; 

 siderne er skovbevoksede. Laagens tilløb er her saa korte, at 

 man ikke behøver at gaa mere end omtrent 10 til 15 km. til 

 siden, før man erM Telemarkens eller Hallingdalens distrikter. 

 Nærmest i nord for Skjønne fortsætter dalens bebyggelse med 

 en del smaagaarde langs Laagen, som her rinder gjennem en 

 snever dal; men dernæst maa man reise langt og længe over 

 de i et aabent landskab beliggende store fjeldvande Tunhøvd- 

 fjord (717 m.) og Paalsbufjord, før man atter træffer en lidt 

 større samling af fastboende folk, nemlig i de høitliggende dale 

 Dagalien og Skurdalen. I Opdal er der ingen saadan afbry- 

 delse i bebyggelsen. 



Vid.-Selsk. Forh. 1896. No. 2. 3 



