40 HANS EEUSCH. [No. 2. 



fjeld, vedvarer granit til Laaggriberget (Langelid paa amtskartet 

 over Buskeruds amt, nordlige blad; skrives ogsaa Laagliberget) 1 . 

 Deu n.— s.-gaaende fjeldvæg, som rager op straks i vest for den 

 herværende hytte, bestaar ikke, som man kanske efter udseendet 

 paa afstand skulde tro, af laget grundfjeld, men af smaakornig: 

 granit med bænkning, som hælder omtrent 30° mod s. I dal- 

 bunden ved hytten indtil i en heide af 60 — 70 m. over elven 

 er fjeldet dækket af grusholdigt sand bevokset med renmose. 

 Paa vandringen videre estover vedvarer fremdeles granit, mest 

 middelskornet, indtil den lidt i ost for Todølsjøen afløses af 

 smaakornig gneis, faldende 35° mod ne. 



Opdal. Ved Harenuten, der hvor nedstigningen i den egent- 

 lige bebyggede del af Opdal begynder, staar grovkornig kvartsitt 

 Egnen her (navnlig mellem Skarsvand og Harenut) er noget af 

 det mest ufrugtbare, man kan se, og ufrugtbarheden opveies- 

 ikke ved noget tiltalende udseende forresten; der er omtrent 

 ingen tjern, ja ikke engang lidt torvmyr, og man ser sig for- 

 gjæves om efter nogle flekker evig sne, som kunde yde en af- 

 veksling for eiet. Landskabet frembyder kun lave høider. 

 Disse er overdækkede af morænemateriale, der bestaar af ud- 

 vasket, skarpsand med sten og er bevokset med renmos og dverg- 

 birk. Renmosens gulgraa farve er det, som dominerer. I gruset 

 fremherskede granitiske stene, indtil man kom ind paa gneisen,, 

 saa blev med en gang dennes stene fremherskende; desuden fore- 

 kom en og anden af blaakvarts og dioritisk bergart. Nogle op- 

 lysninger om den gamle isbevægelses retning her og i andre 

 dele af Numedalen lindes i Reusch: „Har der eksisteret store 

 isdæmmede indsjeer paa østsiden af Langfjeldene?" i G. u. 

 Aarbog for 1892—93, Kra. 1894, s. 54. Nede i dalbunden 

 træffer man paa Dagaligneisen i forskjellige varieteter. (Ved 

 elven nær Staupe stod glimmerfattig gneis faldende 30° mod nø.; 

 omtrent Va km. længere øst fald 40° mod nø.; mellem Flaaten 

 og Brøsterud etsteds den porfyriske varietet med strukturen 



1 M. Irgens har i 1872 gaaet over Stikstuen paa stiftsgrænsen mod 

 øst paa nordsiden af Rødhellernut til Ylgelidberget og kun seet 

 granit. 



