44 HANS REUSCH. [No. 2. 



Tunhøvdfjord og dalen nedenfor indtil Norefjord. R.-o. 



Jeg fortsatte reisen i baad ned ad Tunhøvdfjord, men fik her- 

 under kun liden oplysning om fjeldbygningen. Indtil Store- 

 nes er våndets sider bedækkede af morænegrus, der gjerne er 

 oplagt i hauge. I Storenes iagttager man forst massiv, smaa- 

 kornig, graa gneis med en del dioritisk bergart og saa i den 

 sydlige del af neset denne bergart alene. Paa stykket herfra 

 til Bu sr. saa jeg kun etsteds (Gunildsvælte, omtrent 2 km. i n. 

 for Bu sr. paa estsiden) blottet fast fjeld, nemlig kvartsit og 

 hornblendeskifer med svagt fald mod sø. Flere steder her er 

 der ved strandbredderne sandafleiringer, som med sin horizontale 

 overflade ligger indtil omtrent 12 m. over vandfladen, og som 

 tildels ender udåd med friske mæler. Man ser i disse, at sandet 

 er laget og tildels indeholder grus. Afleiringerne vidner om en 

 høiere vandstand end den nuværende. Ved Bu sæter ligger en tver- 

 moræne ; en anden møder man omtrent ved Drag sr. Et stykke i 

 nord for denne saaes paa våndets østside dioritisk bergart og 

 finkornig til tæt graa gneis med fald mod øst omtrent 60°. 

 Paa viderereisen træffer man først amfibolit paa vestsiden og 

 saa omtrent 1 km. i nord for vasenden (i Klaavaafjeld) hvid 

 kvartsit faldende omtrent 60° i østlig retning og visende bølge- 

 slagsmerker paa lagflader. Ved enden af fjorden staar frem- 

 deles hvid kvartsit (fald 50° mod ø.). Paa den videre vandring 

 har man først 1 km. denne bergart, saa kommer grønliggraa, 

 finkornig dioritisk bergart i forskjellige varieteter, tildels inde- 

 holdende indsprængt storkrystallinsk hornblende; dernæst sees 

 ved Loftsgaard lidt kvartsit, hvorefter atter kommer den grøn- 

 liggraa, finkornige til tætte dioritiske bergart. Ved Sønsterud 

 staar en skifrig kvartsitisk bergart og lerglimmerskifer; denne 

 sidste er forskjellig fra den yngre lerglimmerskifer paa høi- 

 Jjeldet og kan nærmest betegnes som en finkornig kvartsit, gjen- 

 nemtrukket af talrige plane lerglimmerskifer-hinder. Herfra 

 videre sydover til Sporan gaar man parallelt med lagbygningen, 

 som staar steilt; man har kvartsit, som tildels er rødlig og 

 feldspatholdig. Undertiden er den opfyldt med kvartsit-rulle- 

 stene, saa man faar et konglomerat ; dette er presset og desuden 



