1896.] 



GEOL. IAGTTAGELSER I TELEMABKEN O. S. V. 



49 



Fekjan og Alstad er der kun massiv, middelskornig gneis; ferst 

 er den graa og har en omkring 30° mod nv. hældende plan- 

 parallelstruktur, saa er den rødlig. 



I den massive gneis omkring Alstad er der tildels ingen 

 parallelstruktur at iagttage; mest er der dog en, som falder 

 40 ° i nordlig retning. Gneisen ved Alstad ferer ofte hornblende 

 i uregelmæssig begrænsede seiler, der ofte staar paa skråa i 

 forhold til planparallelstrukturens stilling. Magnetitkorn er en 

 -almindelig blandingsdel i bergarten. 



R.-o. I øst for Alstad ligger Syrihøvd, og herfra er det, at 

 Kjerulf har det efter Dahll meddelte profil. Stalsberg skriver: 



Gneis fra Alstad, Rollag i Numedal. Snit lodret mod planparallel- 

 strukturen. Nat. st. 



Man ser de store hornblendesøiler, tversnittene af de smaa biotitskjæl 



og de rundagtige magnetjernkorn. Det hvide paa tegningen er en 



smaakornig blanding af feldspat med noget kvarts. 



Vestover mod Synhøvd aftager gneisen og en mere kvartsrig 

 bergart optræder. (Naumann omtaler denne som hvid, meget 

 finkornig gneis med meget feldspat og lidet glimmer og opfyldt 

 af uregelmæssige partier rød og hvid grovkornig feldspat). Ved 

 Landsværk sæter begynder rene kvartsitlag, som danner det 

 egentlige fjeld, undtagen paa toppen, hvor der er en bergart, 

 som snart ligner glimmerskifer (glimmerholdig hornblendeskifer), 



Vid.-Selsk. Eorh. 1896. No. 2. 4 



