1896.] GEOL. IAGTTAGELSER I TELEMARKEN O. S. V. 53 



der at blive indleiret i den lag af hornblendeskifer. Paa halden 

 ser man smaa- og finkornige, tildels skifrige, dioritiske berg- 

 arter, undertiden svovlkisferende. Fra Ravnaas grube til toppen 

 af Dronningkollen gaar man over smaa- til finkornig dioritisk 

 bergart og gabbro, der f. eks. staar omkring mundingen af 

 nederste stoll i Dronningkollens østfod og i selve toppen. Ind- 

 leiret er en del massiv gneis, som mest er lysegraa og smaa- 

 kornet; maaske er det rettest at betegne den som granit med 

 parallelstruktur; gneis staar ved mundingen af en stoll omtrent 

 halvveis op fra foden af fjeldet. Paa tilbageveien fra gruben 

 gik jeg fra pukværket til Ravnaas gaard over gneis. Omkring 

 gaarden og ved veien derfra til kirken stod dioritisk bergart 

 og hornblendegneis. 



R.-o. Fra Svenne kirke reiste jeg sydover til Kongsberg 

 efter hovedveien, som gaar paa vestsiden af elven. Lidt i syd 

 for Gaasum er blottet dioritisk bergart med lidt gneis. Ved 

 Hvila gjer elven en beining om en fra vestre dalside fremsprin- 

 gende aas, Skusaasen; i den er der en række sprængninger i 

 dioritisk bergart, dels skifrig, dels massiv, og lidt gneis. Stil- 

 ling af strukturplaner er gjennemgaaende n.— s. og steil. Videre 

 sydover er der omtrent overalt bedækket; ved Konningen stikker 

 frem mørk graa, middelskornig gneis med vandret gaaende 

 strækningstruktur. Streget er stadig n. — s.; faldet synes ikke 

 at være konstant [til en vis side. Ogsaa lidt dioritisk bergart 

 optræder. 



Ertsforékomster. 



For er talt om Lø våas grube og Vinoren sølvværk. O. N. 

 Hagen omtaler Grøsli grube, et aabent brud paa magnetkis med 

 lidt kobberkis i n. for Svenne kirke (Reiser for den geologiske 

 undersøgelse sommeren 1880. Nyt Mag. f. Naturvid. 27. bind. 

 Chra. 1883, s. 55. Første afsnit handler om Holtefjeld, og i det 

 berøres en del geologiske forhold ved Svenne kirke). I den 

 nordlige del af Numedalen forekommer foruden den side 45 omtalte 

 Løvaas grube flere andre gamle gruber. De fleste er nævnte i 



