.1S96.] GEOL. IAGTTAGELSEK I TELEMARKEN O. S. V. 59 



heller ikke er det blot ertsens optræden i gahgmassen, som synes 

 3,t være i hei grad ustadig, men ogsaa selve gangenes forekomst. 

 Det har vist sig allerede ved den hidtil ferte drift, at de er 

 meget variable med hensyn til mægtighed (tykkelse), og at de, 

 iaifald i regelen, kun har en ringe udstrækning efter længderet- 

 ningen, medens man med hensyn til deres stadighed mod dybet 

 i ethvert fald endnu ikke har nogen erfaring, hvortil forhaab- 

 ning i saa henseende skulde kunne stettes. Gangene har sin 

 længdeudstrækning nogenlunde neiagtigt i est og vest og i re- 

 ■gelen svag hældning mod syd, sætter felgelig tversover grund- 

 fjeldets skikter (lag), som strækker sig i nord og syd, næsten 

 lodretstaaende. Afstandene mellem gangene indbyrdes, regnet 

 fra nord mod syd, er opgivne i Seils beskrivelse, hvortil jeg i 

 «aa henseende tillader mig at henvise. Gangmassen, hvori ertsen 

 optræder, bestaar hovedsagelig af kvarts, som udgjør den over- 

 veiende bestanddel, kalkspat og krystaller af turmalin. 



Til nærmere orientering, ferend jeg gaar over til den spe- 

 sielle beskrivelse af skjærpene, saaledes som diss% viste sig ved 

 befaringen den 17de august d. a., skal jeg ettdnit tilføie et par 

 bemerkninger om terrængforholdene. Kittilslandsaasen, hvor 

 disse skjærp er fundne, ligger paa vestsiden af Nore- eller Kra- 

 vikfjorden og hælder steilt af mod denne. Oppe paa høiden et 

 der længst mod nord en liden forfladning eller forsenkning i 

 fjeldet. Herfra hæver aasryggen sig svagt opad mod syd. Efter 

 Seils maaling ligger det sydligste skjærp omtrent 60 alen a høiere 

 end hint nordligste punkt, medens den horizontale afstand kan 

 med et rundt tal sættes til 150 alen. Den nordligste af de op- 

 skjærpede gange ligger, ligeledes efter Seils opgivende, 10 favne 

 sendenfor stollmundingen. , Ved dette nordligste skjærp er for- 

 segsarbeidet forholdsvis videst fremskredet. Her er visthok og- 

 saa, forsaavidt man for tiden tør dømme derom, det mest for- 

 haabningsfulde punkt. Man har drevet sig ind nogle favne i 

 horizontal retning fra nord mod syd og neddrevet et lidet sænk 

 i sydsiden. Sænket stod ved befaringen fuldt af vand og kunde 



1 Høiden over den paatænkte stolls nive au opgives til 56 alen; stollen 

 ligger noget over det laveste punkt paa åasryggenv 



