1896.] GEOL. IAGTTAGELSER 1 TELEMARKEN O. S. V. 61 



heder det i bergmester Seils beskrivelse: „Ved den ferste 

 befaring fandtes opskjærpet 4 gange, hvoretter de tabte sig i 

 iine sletter." 



[Hr. Mejdell finder, at man" ikke ber fortsætte med den af 

 Seil foreslaaede stoll, som man havde inddrevet nogle faa favne ; 

 som hovedgrund anfører han, at en saadan stoll vilde blive for 

 kostbar i forhold til de udsigter, man har for ertstilgang. 



E. s. I Immungsæterdalen i Opdal forekommer efter Dahll 

 arsenkis med 1,6 pct. kobolt. Om gamle gruber i Numedal er 

 der oplysninger i Vibe: Buskerud amt, s. 61, 69, 76. Samme- 

 steds s. 81 omtales smaa huler med bergkrystaller i Eidsfjeld i 

 Nore. Prof. Waage har ved Sumbreisæter ved Eedung vand 

 fundet et gabbrostreg]. 



IV. Hallingdalen. 



Indledning. Hallingdalen begynder fra nordenden af Krø- 

 deren. (Se kartet i 1 : 2,000,000 s. 4). I den nedre del op 

 til Gols kirke har hoveddalen ingen betydelige sidedale; derpaa 

 deler den sig i to grene ; den mindst anselige af disse er Hemse- 

 dal, der dog, hvad retning angaar, maa ansees for hoveddalen; 

 igjennem den ferer veien til Lærdal i Bergens stift; mere an- 

 selig er den mod vsv. gaaende Aaldal, hvorigjennem Bergens- 

 banen skal lægges. I forbigaaende sagt, saa er det merkeligt, 

 at man gjenfinder en fuldstændig lignende dalbygning i Nume- 

 dalen med dens to grene Opdal og Laagendalen, ja ligheden 

 strækker sig endog til en saadan enkelthed, som at hoveddalen 

 ved delingsstedet forst gjer en skarp dreining vestover og 

 strækker sig 1 eller et par kilometer i denne retning, for for- 

 greningen finder sted. I den umiddelbare fortsættelse af den 

 sydfra kommende hovedelv har man ganske smaa elve (i Nume- 

 dal Borgeelv og i Hallingdal Eusteelv). Gaar man længer syd 



