1S96.] GEOL. IAGTTAGELSEB, I TELEMARKEN 0. S. V. 65 



med skarpe grænser, graniten er fuldkommen kornig [det vil 

 sige: uden parallelstruktur]. Fra Hedalens kirke mod syd over 

 Landsenden forbi Nautskarfjeld til lidt i syd for Soleimsæter 

 gaar man over granit. Nedover til Soleim gaard ved Krøderen 

 har man gneis (etsteds kornblendeskifer) med en mængde granit- 

 gange. De steile fjeldvægge mellem Aavestrud og Sevre paa 

 begge sider af Hallingdalen har et tilsyneladende granitisk ud- 

 seende; bergarten er dog ingensteds gramt, men gneis, der falder 

 mod v. eller vsv. Bergarten er laget, og der er i den indleiret 

 hornblendeskifer og kvartsskifer. 



I 1860 meddeler Dahll, at fjeldet Dyna i syd for Torpe 

 bestaar af blaagraa siluriske lerskifere; hertil fra Tunhøvdfjord 

 havde han gaaet over grovstraalig hornblendeskifer med svagt 

 fald eller liggende vandret. Fra Sundre ved Aal kirke gjorde 

 han en exkursion mod nv. til Lørdalen sæter. I det lavere 

 strøg har man hornblendeskifer og blandede skifere ; fald i almin- 

 delighed ganske svagt. Ved gaarden Holte [Halto ?] tyndskifrige 

 glimmerskifere, ofte med smaa kalkholdige nyrer. „De ligger 

 næsten horizontalt. Der er ingen grund til at afsondre disse 

 tilsyneladende i høiderne meget udbredte skifere fra den almin- 

 delige Telemarksformation; de have paa dette sted vistnok den 

 øverste plads; men lagningen er den samme som for de lavere 

 hornblendeskifere, og de siluriske skifere griber over deres ud- 

 gaaende. Løvdal sæter ligger tæt ved den siluriske grænse; 

 men sæteren selv er bygget paa en her meget udbredt sand- 

 afleiring, der hviler paa tyndskifrige glimmerskifere. De laveste 

 lag i silurformationen er graablaa lerskifer, foldet, fillet, vreden, 

 ofte kisholdig, undertiden kalkholdig. Henimod toppen af Reins- 

 ijeld kvartsit, grøn og graa med forskjellig farvede pletter og 

 striber. Otterbeck besteg fjeldet Bræen [den sydvestlige del af 

 Blaabergene, som jeg kommer til at beskrive nedenfor]. Ler- 

 skifer nederst, henimod toppen lagdelt kvartsit. — I strøget 

 mellem Eeinsfjeld og Bræen, dog mest i Reinsfjeldets hældning 

 mod sæteren saaes en mængde kvartsgange, som oftest svævende, 

 dog ogsaa regelmæssige. De var ofte smale, men undertiden 

 meget mægtige ; deri saaes brudstykker af lerskifer, kvartskry- 



Vii-Selsk. Porh. 1896. No. 2. 5 



