1896.] GEOL. IAGTTAGELSER I TELEMARKEN O. S. V. 67 



Den anden forekomst, som hr. Mejdell besøgte i 1886, ligger 

 i Krækjaheien paa sydsiden af Krækjanuten i Hol. 



„Paa op veien fra lille Krækjavand til skjærpet bestaar berg- 

 arten af kvartsskifer, glimmerfattig, tildels (ved svagt indblandet 

 feldspat) overgaaende til gneis, men ved selve skjærpet findes 

 denne afløst af fyllit, som gjennemsættes af en indtil flere favne 

 mægtig kvartsgang. I denne kvartsgaDg forekommer indsprængt 

 hist og her blyglans og tildels ogsaa, men kun i ringe mængde 

 zinkblende, svovlkis og kobberkis. Blyglansen opgives ifølge 

 analyse at indeholde 0,12 pct. sølv. Den synes, efter det hidtil 

 foretagne forsøgsarbeide at dømme, ikke at være samlet i saa- 

 vidt store klumper, at der vil kunne udbringes synderligt ved 

 haandskeidning alene. Tilstrækkelig vandkraft til anlæg af 

 opberedningsverksteder foreflndes paa flere steder i nærheden; 

 men den afsides beliggenhed og den strenge og langvarige vinter 

 vil selvfølgelig lægge særdeles betydelige vanskeligheder iveien 

 saavel for deslige anlæg som for transporten af det udbragte." 



Streget omkring Djupsvand. R.-o. Nærværende forfatter 

 gik i 1878 fra fjeldstuen Bjøberg i Hemsedal mod syd til Djups- 

 vand (i det nordvestlige hjørne af kartet side 34). Først gaar 

 man over granit, hist og her indesluttende smaapartier af dio- 

 ritisk bergart, saaledes paa nordsiden af Langebottenvand. Paa 

 sydsiden af Skardbottvand begynder grøn, glinsende, vel 45° mod 

 nnø. faldende [lerglimmer-jskifer. Videre sydover gaar man frem- 

 deles over skifrige bergarter [vanskelige at bestemme; en var 

 tæt graa med feldspatkorn], tildels ogsaa granit- og gneislignende 

 bergarter. Kort i nord for Djup sæter iagttoges fladt fald mod 

 ssø. i skifer. 



Paa en anden vandring i 1877 kom jeg til Djupsvand fra 

 Husum i Lærdal. I syd for vandskillet, Hallingskeidet, har man 

 først skifer (fald ca. 20° mod øsø). Saa udvider dalen sig paa 

 en strækning. Den flade bund bestaar af prægtig granit, siderne 

 derimod af skifer i svævende lagstilling. Søndenfor optræder 

 skifer lavt nede; den vedvarer til lidt forbi Haslehiet; saa ser 

 man ved Foldenvand dioritisk bergart. V Ned^mod Tovik sæter staar 

 skifer. Omkring Djup sæter hardman graa lerglimmerskifer; saa 



