68 HANS KETTSCH. [No. 2. 



træffer man eu sæter, ved hvilken der staar granit. Ved Gjeitvats 

 sæter lys granit. Fra omtrent midten af Buvandet og mod est gaar 

 man over haarde skifere (saaledes ved Volliden). Paa Raudungvan- 

 dets østside staar granit; man vedbliver at gaa over samme bergart 

 til Skarsgaard; undertiden er den noget stribet; videre vedvarer 

 den til Toen; Dalens, Vatnedalens, bund her er meget bedækket [ved 

 Vasvandet er bergarten gneisagtig, som det vil sees i det føl- 

 gende]. I ost for Toen gaar man omtrent 3 km. over en ganske 

 massiv, dioritisk bergart, derpaa veksler saadan med skifrig, 

 ikke neiere undersegt bergart ned til hovedveien i Aal. 



Strøget omkring Strandefjorden. Forst vil vi tåge for 

 os nogle optegnelser fra en vandring langs indsjøens nordside. 

 Idet man fra nord af stiger ned til Virvolden (se Virbottjern 

 paa amtskartet i vest for Strandefjord), gaar man ned paa skifer 

 fra granit. Antagelig hviler skifer atter ovenpaa denne af 

 nedfaldne stene at dømme. (Sammenlign profilet i „Udsigten u 

 side 155, som Kjerulf antagelig har tegnet efter mine oplys- 

 ninger). Den underste skifer vedvarer langs den vestligste del 

 af Strandefjords nordside, saa afløses den af granit, som holder 

 ved uafbrudt østover indtil den sydlige del af Sundalsvand, hvor 

 man møder skifer (i denne er seet utydelige chiastoliter, altsaa 

 et kontaktmineral). 



Forholdene ved Strandefjord har jeg undersøgt nøiere ved 

 en senere leilighed; de oplyses ved profil B (næste side), der er det 

 samme, som findes i Brøgger: „Lagfølgen paa Hardangervidden", 

 side 71, dog med en liden rettelse hvad sydenden angaar og 

 en tilføielse mod nord. 



I syd for Strandefjord steg jeg op til Hallingskarvens bratte 

 skrænt fra et fælæger i Raksteindalen. I elveleiet her øverst i 

 dalen saaes som paa den venstre del af profil B antydet lidt af 

 en laget bergart (gneis?) i den ellers herskende granit. Over 

 kvartsiten traf jeg en gneislignende bergart; men jeg kom ikke 

 op paa fjeldet, saa den øverste del af Follestadskarven kan godt 

 være granit, for alt jeg ved. Her paa sydsiden af Strande- 

 fjorden har jeg ogsaa vandret fra Fuglelisæter mod sydøst til 

 gaarden Løite. Her var adskillig bedækket; men overalt, hvor 



