70 HANS REUSCH. [No. 2. 



men man faar indtryk af, at skifrigheden i det hele er svævende. 

 Ovenover traf jeg haarde, ikke nøiere bestemte skifere, gneis- 

 og granitlignende bergarter, faldet var i nordlig retning (dette 

 er komplexet x paa profilet) ; derover fulgte umiskjendelig granit 

 lig den, der stod nede ved Strandefjorden; der laa i den smaa- 

 partier af dioritisk bergart (ij) og et sted grønlig, krystallinsk 

 skifer (z) hældende i sydlig retning paa den ene side af en liden 

 dal og i nordlig retning paa den anden. I nord for graniten 

 rager op med eiendommelige klippeformer grovkornig, vandklar 

 kvartsit i bænke, der adskilles ved tynde lag af hornblende- 

 skifer, tildels med glimmer i. Faldretningen var mod nnv. 

 Disse lag hvilede klarligen over graniten, og jeg forfulgte deres 

 udbredelse et ikke lidet stykke mod nord. Kjerulf fandt efter 

 beskrivelsen, at dette fjeld lignede kvartsfjeldet fra Numedalen, 

 og selv har jeg senere havt anledning til at se dette og kan 

 bekræfte hans formening. Jeg skulde tænke mig, at man 

 her har for sig Telemarkstormationen, som jeg (se det føl- 

 gende) har erkjendt med den samme bergart, som her er tale 

 om, saa langt nord som i nø. for Gols kirke, og som rimeligvis 

 ogsaa kan findes nærmere. Forholdene maa altsaa her rimelig- 

 vis forklares ved en overskydning paa den maade, som i pro- 

 filet antydet ved den stiplede linje. Det ligger da nær at tænke, 

 at ogsaa Hallingskarvens bergarter er bragt i høiden ved for- 

 skydning, og at saaledes Tbrnebohms forklaring af fjeldproblemet 

 for omhandlede egns vedkommende i det mindste delvis er beret- 

 tiget. Jeg vil, for at undgaa misforstaaelse, med en gang til- 

 foie, at jeg fremdeles er uenig med Tornebohm i, at lerglimmer- 

 skiferen med ledsagende kvartsit er det yngste lag i det midterste 

 Norges fjeldbygning. Der kommer lagede bergarter concordant 

 over den (den øverste bergart i Mellene, Valders, Brøggers helle- 

 skifer paa Hardangerviddeii). Jotunfjeldenes og Hemsedals erup- 

 tiver holder jeg ogsaa fremdeles for at være yngre end under- 

 silur. 



Ved punkt 1 paa tegning A lidt i vest for Strandefjord ligger 

 ogsaa over skiferen grundfjeldslignende bergarter, deres strøg 

 er øst — vestligt; faldet er baade mod n. og s. 



