1896.] GEOL. IAGTTAGBLSER I TELEMARKEN 0. S. V. 77 



tegningen er bugtende; men kanske i det hele n. — s.-strygende, 

 tildels steiltstaaende, tildels fladtliggende. Forbi Hesthovd sæter 

 til Løvdalen sæter staar fremdeles kvartsit, som dels er noksaa 

 tydelig blaakvarts, dels kvartsit, rigelig gjennemtrukket med 

 lerglimmerskiferhinder og paa overgangen til lerglimmerskifer. 

 Ved Løvdalen sæter, der ligger ved foden af Reinsfjeld, 

 noteredes, at der forekom saavel typisk kvartsit som en graa 

 kvartsitisk bergart med antydning til en omtrent 30° i se.-lig 

 retning hældende strækningsstruktur. Den sydvestlige del af Blaa- 

 bjergene sees fremstillet paa hosstaaende tegning. Jeg steg fra 

 Levdalen mod nø., der hvor tallene staar paa tegningen. Man 

 gaar først over graalig, skifrig kvartsit (1). Lagningen er foldet 

 (etsteds saaes den strygende ø. — v. og staaende steilt); skifrig- 

 heden er uafhængig deraf. Saa møder man graa, tildels sort- 

 agtig lerskifer (2), hvis mægtighed synes at være adskillig va- 



Løvdalen sæter. 



Blaafj eldene seet fra sv. 



rierende, maaske 10 — 20 m. Skifrigheden ligger fladt. Umiddel- 

 bart derover hviler en graa kvartsit, hvori ingen tegning sees 

 (fremdeles 2). Høiere oppe har man bergarter, som jeg først 

 var meget i tvivl om; men som jeg senere kom til at anse for 

 grænsedannelser af basiske eruptiver, nærmest dioritiske berg- 

 arter, udløbere af Jetunfjeldenes eruptiver. Forst (3) har man en 

 graalig, tildels graaliggrøn skifrig bergart, der for det meste i 

 udseende minder om tæt kvartsit, men tildels ogsaa synes at 

 indeholde hornblende og nærme sig hornblendeskifer. øverst (4) 

 stod en graa, ogsaa nærmest kvartsitisk udseende bergart, der 

 havde en utydelig i østlig retning hældende skifrighed og var 

 gjennemsat af mange smaa sletter; den forekom mig nærmest at 

 være en varietet fremkommen ved indre knusning. 



