1896.] GEOL. IAGTTAGELSER I TELEMARKEN 0. S. V. 81 



Først vil jeg bemerke, at bergarten nedenfor fjeldet, ved 

 Bjukandfos, er grenliggraa lerglimmerskifer. Ved selve fossen 

 hælder skifrigheden omtrent 30° mod nv. 1 paa figuren er 

 ogsaa grenliggraa lerglimmerskifer; den er smaafoldet med akse- 

 linjerne hældende 10° mod ese. (omtrent i papirets plan). Ind- 

 leiret er lidt af en kvartsitisk, graa bergart; øverst (ved x) er 

 der et par meter planskifrig. graa lerskifer (jeg segte efter fos- 

 siler, men forgjæves). 



2 er en finkornig, dioritisk bergart. 



3 sortagtig, graa lerskifer med graa streg. 



4 dioritisk bergart, mest finkornig; i den er der lyse feld- 

 spatrige aarer. Paa afstand ser det ud, som om det undre 

 parti, nærmest over 3, var en særskilt afdeling af lysere farve; 

 men ved nærmere eftersyn kom jeg til det resultat, at det eien- 

 dommelige udseende rimeligvis kommer af, at fjeldet her viser 

 forholdsvis nye brudflader. 



Den fremstillede side af fjeldet gaar parallelt med fold- 

 ningens akselinjer og viser derfor intet profil. Skiferen 3 er 

 saaledes kun et stavformet parti indfældt i tjeldets ydre skal. 



E.-o. I se. for Øigarsnut, ved foden af det, er der adskillig 

 kvartsit; ogsaa nærmest i e. for Fausko ved den gamle landevei 

 staar kvartsit. Fjeldsiderne omkring den nedre del af Grøn- 

 dalen, der steder til fra nord og munder ud ved skyds- 

 skiftet Fausko, viser en forholdsvis mindre steilt opskraanende 

 fjeldfod, ovenover hvilken der hæver sig steile vægge. Fjeld- 

 foden bestod, efter hvad jeg saa paa skraaningen i nord for 

 gaarden Berge, af kvartsholdig, grenliggraa, smaatbelgende ler- 

 glimmerskifer, der synes gjennemgaaende at ligge omtrent fladt 

 med sin skifrighed. Fjeldet derover (grænsepunktet x er af- 

 merket paa tegningen fra Grendalen side 87) er en finkornig til 

 tæt, graaliggren, dioritisk bergart, der tildels indeslutter partier 

 af en lys bergart, som jeg er tilbeielig til at holde for presset 

 labradorsten i lighed med den, som omtaltes fer. Bergarten 

 viser, naar man slaar i den, antydning til fladtliggende skif- 

 righed. 



Vid.-Selsk. Forh. 1896. No. 2. 6 



