1896.] GEOL. IAGTTAGELSER^ TELEMARKEN 0. S. V. 85 



Den styrtbratte fjeldside, som man her stanses af, bestaar 

 nederst af blaaliggraa lerskifer, fyllit, hvis skifrighed hælder 

 25° mod nø., altsaa til den samme kant som skifrigheden hos 

 den lidt før omtalte lerglimmerskifer. Flere smaa brud er an- 

 lagte her; skiferen benyttes i Hemsedal. Af nedfaldne stene 

 ser man, at den lodrette fjeldmur, som hæver sig over skiferen, 

 bestaar af uren dioritisk bergart. 



Nogle træk af landskabets geografiske karakter i Hemse- 

 dal. Dalen ved Bjøberg, Mørkedalen, danner en forholdsvis dyb og 

 i sin hele længde temmelig ensformig indsænkning i høifjeldet. 

 Dette høifjeld viser belgende former, [hvis øverste rygge hæver 

 sig nogenledes til samme høide. Høifjeldet faar saaledes sine 

 tjelde, dale og indsjøer. Landskabets konturer viser lidet 

 markerede linjer, saaledes saa jeg ikke nogensteds lagstilling 

 at være bestemmende for tjeldets udseende, heller ikke blev 

 nogensteds bemerket større steile skrænter. Fjeldet er meget 

 opsmuldret, saa der overalt, er udbredt henover det fladtliggende 

 urer af sten, stenflyer, der er til stor hinder for fremkomst. Kun 

 lidet fremtrædende er brunliggrønne farver, der er merke paa en 

 hei ere plantevækst; herskende kulør er den graa, urenes og det 

 nøgne fjelds askegraa og rensdyrmosens gulgraa, begge i fjernsyn 

 overgaaende til blaalige toner. Elven er mest hvidskummende; 

 alle våndene speiler, naar det er klart, himmelens blaat. 



Mørkedalen har et U-formet tversnit og er i det hele tåget 

 noksaa vid, dog ikke jevnt vid, idet den viser sammentrækninger 

 og udvidelser. Omtrent 1 / 2 km. ovenfor Bjøberg er saaledes 

 dalen sammensnævret; af udvidelserne ovenfor og nedenfor er 

 navnlig den sydlige betydelig. Af omstaaende figur fremstiller 

 den øverst daludvidelsen ovenfor Bjøberg, seet i retning op 

 igjennem dalen og den anden figur et tversnit af daludvidelsen 

 ved Bjøberg gaard, hvorved dog er at merke, at vidden bliver 

 endnu større længere syd. Paafaldende er det, at der til hoved- 

 dalen kun støder ganske faa sidedale, og de, som findes, er 

 smaa. Dalens dybde kan anslaaes til omtr. 300 meter. 



Bunden af dalen indtil omtrent -1 /b op paa fjeldsiderne er 

 bedækket af stenet morænegrus, stenene deri er noget tilrundede 



