HANS KEUSCH. [No. 2. 



MerkedaleD steder ved skydskiftet Fausko sammen med 

 Grøndalen, der, hvad retning angaar, kan betragtes som hoved- 

 dalens nordligste del. Ved sammenstødet mellem de to dale 

 rager der op af Grøndalens bund to enslige, mindre fjelde, der 

 har form af korte rygge; det sydligste fjeld heder Øigarsnut. 

 Kommer man op paa dette, ser det andet fjeld ud saaledes, som 

 foranstaaende tegning B af Grendalen viser. Begge fjelde har 

 sin længste dimension fra nv. til se. og viser udpræget sted- og læ- 

 side, der, saavidt jeg har seet, ikke kan bringes i forbindelse med 

 dens indre bygning, men maa skyldes isskuring. Byggene skraaner 

 langsomt ned opad dalen og er brat afskaarne til den modsatte kant. 

 Nok et isoleret fjeld stikker op af dalbunden i syd for Hemse- 

 dals kirke (se I næste side); dette danner en længere fra nv. til 

 se. udstrakt ryg og er fladt ovenpaa. Dalbunden paa nø.-siden 

 af dette fjeld er temmelig myret og ligger dybere end den anden 

 dalbund i sv.; her er der flere gaarde.^ 



Disse isolerede fjelde er sikkerlig fremkomne ved, at der 

 engang i en fjern fortid har været en vid dalbund, som har 

 ligget heiere end den nuværende. I en følgende periode har 

 det rindende vand fortsat daldannelsen med fornyet kraft, og de 

 omhandlede fjelde er kommet til at staa igjen som rester. Og- 

 saa længere nede i dalen, ved Eikelidengen, har man antagelig 

 en saadan levning af en gammel dal; (sml. tegning 3, s. 35, 

 hvor en gammel dalbund sees ved de to fugle). ' 



Ved Ulsaker befinder man sig ikke alene paa et geologisk, 

 men ogsaa paa et geografisk grænsepunkt. 



Den evre del af Hemsedalen er omgivet med høie og male- 

 riske fjelde. De ender mod se. med en fjeldmur, der har to 

 anselige bastioner, Storehorn med Vetlehorn paa dalens sydøst- 

 side og Skogshorn paa den anden. Foran foden af fjeldmuren, 

 sydøst for den, udbreder sig en jevn med sætre overstrøet fjeld- 

 flade. i hvilken hoveddalen skjærer dybt ind. Denne fjeldflade, 

 som vi senere skal lære nøiere at kjende omkring Oset sæter, 

 er opbygget af grundfjeld, som der ligger heifjelds kvarts og 

 skifer over. Grænsefladen er, om end bølgende, i det store tåget 

 nogenledes vandret. Den stiger nøiere, eftersom man kommer 



