94 HANS REUSCH. [No. 2. 



Lagene, som stryger ø. — v. og hælder nordover, tegner sig tydeligt 

 i Veikulfjeldets steile vestside. I tjeldets sydlige del er faldet 

 paa omtrent 45°; længere mod nord synes det at være steilere. 

 Dalen er altsaa her en tverdal. Kort i syd for broen slaar man 

 i en gneis, som indeholder et grønligt mineral, maaske cor- 

 dierit. Omtrent 2 km. vedvarer nu vestligt faldende gneis og 

 smaakornig granit, saa fører veien videre til Nes over mo- 

 rænegrus, der antagelig er paavirket af vand; stenene er til- 

 rundede. 



R.-o. Jeg gik fra Nes vestover gjennem Bukkedalen. Her- 

 fra har Kjerulf meddelt et profil, efter hvilket man i dalens 

 østlige del skal have en trugf ormet fold (Kjerulf: Om skurings- 

 mærker etc. Universitetsprogram. Kr. 1871. 4°. s. 91, og 

 Kjerulf: Udsigt over det sydlige Norges geologi. Chr. 1879. 4°: 

 s. 76). Indtil Langslet er dalen trang, og elven gaar mest i 

 stryg; dalsiden er fornemmelig steil paa sydsiden. Paa den første 

 halvdel af dette veistykke iagttog jeg gneis, dioritisk bergart 

 og kvartsit; faldet er mod vsv. ; paa den anden halvdel har 

 man kvartsit med en del dioritisk bergart (amfibolit) underordnet. 

 Faldet, som her først er paa 60 °, bliver ved Langslet lodret. 

 Ovenfor Langslet er dalen videre og fladere og bliver adskillig 

 bedækket; først sees dioritisk bergart og massiv gneis (struktur 

 stryger n. — s. og staar steilt), dernæst har man (omtr. V- fe km. i 

 ø. for Johannesgaard) gneisgranit med uregelmæssigt bugtet 

 struktur, og saa granit, der vedvarer til Rukke (indimellem lidt 

 gneis med sydligt fald); videre gaar man over morænegrus ind- 

 til Synstevand. Ved estsiden af dette er blottet lidt fast fjeld, 

 nemlig dioritisk bergart (amfibolit) og kvartsit, der, som det 

 synes, ligger i omtrent vandret lagning; paa den videre vandring 

 til Buvasbrænna ved Buvand træffer man endnu engang amfi- 

 bolit. Morænegruset i Rukkedalen er lerholdigt; stenene er kant- 

 rundede, i sv. for Bukke bestod kun faa iblandt dem af gneis 

 og granit. Mellem Buvasbrænna og Midtgaarden er flere steder 

 blottet fjeld af den før beskrevne massive smaakornige Dagali- 

 gneis, der tildels indeholder tydelig porfyrisk udskilt feldspat. 



