1896.] KYSTYEGETATIONEN I ROMSDAL, NORD- OG SØNDFJORD. 45 



skjæres næsten fra den øvrige del af øen ved det 3 km. lange, 

 Herlandsvand. Øens høidepunkt (696 m.) ligger midt paa 

 øen. Den sydøstligste del er fladest og bedst bebygget (Ler- 

 vaag og Vilnæs kapel, i hvis nærhed Myrin botaniserede). 



Ogsaa disse øer bar sine eiendommelige huler og kløfter. 

 Ved Kvanhovden (fyr anlagt 1895) er der et stykke oppe 

 fra søen en temmelig dyb hule, Lerhullet, (Leirhole), hvis 

 indre optages af en lersump. Paa lille Batalden er der paa 

 vestsiden to merkelige huler. Den ene, Ovnen, ligger øverst 

 i en af urer opfyldt kløft (66 m. o. h.), mundingen (3,4 m. 

 l>red) er omtrent ganske tilstoppet med stene, bunden skraaner 

 nedad og er bedækket med store stenblokker. Den anden, 

 Storhelleren (Reusch, Nyt Mag. f. Nat.vdsk. XXVI) i nord 

 for Ovnen, er ved indgangen, der er triangelformet, 24 m. bred 

 og ligesaa høi. Væggene gaar oventil sammen i spidsbuestil. 

 Længere inde bliver den smalere og lavere. Den forreste del 

 af hulen optages af en steil ur, inderst er der en møgbelagt 

 flade. Opad mod hulen er der i fjeldet flere sprækker. Berg- 

 arten er her hornblendeskifer. 



Paa Reksten er der to huler, Troldhullene (Trollhol), 

 nemlig et lidet hul i fjeldet ovenfor Indre Reksten paa øens 

 sydside, hvor indgangen er meget trang, saa at man maa krybe 

 ind, men længere inde kan man staa opreist, og en meget stor 

 hule ret over øen paa nordsiden. Denne sidste hule ligger 

 øverst i en af ur opfyldt kløft 52 m. o. h. Bredden er ved 

 indgangen 3,4 m., men aftager senere indtil 1.25 m. Den forreste 

 del, der skraaner nedad, bestaar af ur og fast fjeld tildels dækket 

 af møg. 43 m. fra indgangen stænges passagen ved en 6,3 m. 

 lodret skrænt, bag hvilken hulen endnu skal fortsætte et godt 

 stykke indover og ende i en lersump. Paa Kin har man for 

 det første de to store skar, Høiskaret og Kinnekloven. Ved 

 det første, der gaar fra n. mod s. og paa sit høidepunkt er 

 86 m. o. h., adskilles øens fjeldparti i et større fjeld (316 m.) 

 og et i vest derfor liggende mindre. Dette sidste deles atter 

 ved Kinnekloven i to dele (223 m. og 191 m.). Klovens øverste 

 kam ligger 120 m. o. h.; derfra fører en brat ur ned til begge 



