1896.] KTSTVEGETATIOISTEiSr I ROMSDAL, NORD- OG SØNDFJORD. 55 



ved forekomsten af Asplenium marinum paa Bastø og Sandø 

 straks i nord og paa Vaagsøen straks i syd) som den i floristisk 

 henseende mest atlantiske del af vor kyststrækning. 



Som nye lokaliteter for den i min forr. afhdl. (pag, 10) 

 omtalte sandstrandnora skal, efter det ovenfor meddelte, her 

 anføres: Ytre Romsdal: Skottem, Farstad og Nerland i 

 Hustad sogn; Lø vik, Horrem og Hjertvik paa Gossen i Akerø. 

 Ytre Søndmøre: Gjerdsviken paa Gurskøens vestside (se 

 ovenfor pag. 22). Ytre Nordfjord: Refvik og Vedvik paa 

 Vaagsøen. Ytre Søndfjord: Bremangerp ollen og Vetvik 

 paa Bremangerland. Som planter, der paa kysten fortrinsvis 

 foretrækker sandbund nær stranden, skal foruden de i min 

 forrige aflidl. pag. 11 anførte nævnes: Juncus balticus "Willd., 

 Salix hastata L., Tussilago Farfara L., Artemisia vulgaris L., 

 Erigeron acris & alpinus L., Hieracium Pilosella & dubium 

 L.. Eupliorbia HeJioscopia L., Arabis Mrsuta Scop. og Avena 

 pubescens L. (de to sidste ogsaa i urer). De fleste af disse 

 henregnes til de boreale planter, der i kystegnene netop har 

 ■et af sine bedste asyler paa sandige lokaliteter. Ogsaa Eri- 

 geron alpinus L. synes ellers at" sky den fugtige kyststræk- 

 ning paa vestlandet. Endvidere bør tilføies, at orchidéer som 

 Gymnadenia conopsea R. Br., Orchis mascula L. og Listera 

 mata R. Br. .synes at trives bedst paa sandig grund. : 



I hasselkrat, hvor den boreale flora ogsaa har et yndet 

 tilholdsted paa kysten, tiltager haktorn, rognasald og ek i 

 hyppighed, jo længere syd man kommer i de undersøgte 

 trakter. 



Endelig kan anføres, at Hex først bliver almindelig fra 

 Rugsund i Nordfjord, medens den længere nord er yderst 

 sjelden (Stoksund i Herø; Omsa ved Kristianssund). 



Yed disse undersøgelser haaber jeg at have opnaaet en 

 nogenlunde god oversigt over karplanternes udbredelse paa 

 den ydre kyststrækning fra Stemshesten paa grænsen af Roms- 



1 Merkes bør ogsaa, at byg især trives i akre paa sandig grund, som 

 i Bud, paa Akerøen, vikerne paa Stat, Vaagsøen, Grotle paa Brem- 

 angerland. 



