1896.] MEEE OM NOKSKE MYRIOPODER. 9 



Julus sabulosus L. 



Christianssand, Svelvik, Hvaler (Ruud). 



Julus silyarum Meinert. 



Christianssand (Ruud), Borøen (E.), Brevik (Ruud), Drøbak 

 (Ullmann). 



Julus vagaoundus Latzel. 



Denne Art synes ikke at være saa sjelden i det sydøstlige 

 Norge. Nye Findesteder er: Grimstad (Ruud), Kragerø (E.), 

 Langesund og Brevik (Ruud). 



Julus scandinavius Latzel 1884. 



Syn. : 1868. Julus terrestris, Meinert Naturh. Tidsskr. 3 R. 

 5. B. p. 16. 1884. Julus scandinavius Latzel, Die Myriopoden 

 d. osterreich. -ungar. Monarchie II p. 322. Taf. XI. f. 130 — 133. 

 (Se ogsaa: v. Porat, Nya bidrag till Skandinaviska halfons 

 Myriopodologi. Sthlm. 1889. Sep. S. 2). 



Legemet svagt afsmalnende fortil og bagtil. Farven 

 brunsort med lidt lysere Skygninger paa Siderne, Benene 

 graabrune. Panden med to haarbærende Gruber. Antennerne 

 tynde, omtrent saa lauge som Legemets største Høide. Øi- 

 nene hos den mindste Han med 27 Oceller i 5 transversale 

 Rækker (6, 6, 6, 5, 4), hos den største ca. 50 i 7 Rækker, 

 hos Hunnen 43 Oceller. 



Hannerne har 49 og 51 Segmenter med henholdsvis 80 

 og 86 Benpar, Hunnen 51 Segmenter med 85 Benpar. 



Sideporerne er langt fjernede fra Sømmen, paa de forreste 

 Segmenter med bøiet Søm, paa de bagerste er Sømmen ret. 

 Halsskjoldet afrundet, margineret, men uden Striber. Hale- 

 skjoldet gaar ud i en ret, yderst noget gjennemskinnende 

 Spids. Analvalvlerne stærkt haarede. Længden hos Hannerne 

 20 og 27 mm., hos Hunnen 18 mm. 



Hannen: første Benpars Endeled meget lid et, kegleformigt, 

 med lange Børster, næsten skjult (se Latzels Tegning Fig. 130). 



