M. J. MONRAD. [No. 7. 



Eod i det Nærværende og Forbigangne; jeg maa derfor tænke 

 mig lidt tilbage. 



Philosophiens classiske Periode (fra Kant til Hegel) var 

 naaet frem til Bevidsthed om den (egentlig af al virkelig 

 Tænkning nødvendigt, om end ubevidst, forndsatte) Grund- 

 tanke om Tilværelsen som et System af guddommelige Tanker 

 eller Ideer, der som saadanne maae tænkes udviklende sig i 

 logisk Samnienhæng af den ene absolute Idee eller Fornuft, 

 efter en i dennes Væsen, i den absolute Tænkning selv lig- 

 gende Lov. Philosophien havde saaledes sit Midtpunkt i 

 Tænkningens af den selv udviklede Lov, i det Logiske, og 

 kunde idethele betragtes som Tilværelsens Logik. 



Naar Tænkningen paa sit eget Omraade og i esoterisk 

 Form var naaet frem til et saadant Standpunkt og derved til 

 Bevidsthed om sit sande Væsen, maatte det for lange Tider 

 blive en væsenthg Opgave for Videnskaben, i de forskjellige 

 særskilte Grene af den menneskelige Erkjendelse at gjennem- 

 fore denne G-rundanskuelse, ved at lægge de enkelte Dele af 

 Tilværelsen ind under Tænkningen og dens Love. Den maatte 

 saaledes vende sig udåd mod det mangfoldige Factiske, udvide 

 og dele sig, betragte Phænomenerne gruppeviis, for stedse at 

 finde de i hver Gruppe herskende fælles Almindeligheder og 

 Love. Det maatte saaledes synes, som Philosophien eller den 

 almindelige Tanke videnskab gik under og aflostes af de spe- 

 cielle „Fagvidenskaber", navnlig Naturvidenskab og Historie, 

 idet Betragtningen af den almindelige, paa sig beroende 

 Tankes Udvikling sattes tilside for Sysselen med det empiriske 

 Stof. Selv de, der endnu gjorde Philosophien til sit særskilte 

 Fag, droges for en stor Deel uvilkaarlig over til en empirisk- 

 realistisk S3'nsmaade. De bearbeidede deels fortrinsviis den 

 empiriske Psycltologie som etslags Aandens Naturhistorie eller 

 Physik, hvor de endog undertiden fra Naturvidenskaben vilde 

 laane dens experimentative Methode, deels paa den anden Side 

 Philosophiens Historie, hvor de havde de philosophiske Tanker 

 og Systemer paa Afstand som empiriske Kjendsgjerninger. 

 De vendte sig overhoved saagodtsom udelukkende til Tankens 



