1896.] BLIK UD I PHILOSOPHIENS FREMTID. 7 



som saadarme uvilkaarlig, mere eller mindre klart og bevidst, 

 gjenføde sig i den historiske Betragters Aand, og Systemernes 

 Folge vil, naar den opf åttes med Aand og nogenlunde for- 

 staaes, omsætte sig til en dialektisk Udvikling og baade for- 

 udsætte og fremlokke Philosophie, virkelig philosophisk Tænk- 

 ning. Den EMeMicisme, som Victor Cousin i sin Tid fordrede 

 af Philosophiens Historieskriver, der — som Historikeren over- 

 hoved — skulde være „uden Religion og Fædreland", har 

 mere og mere vist sig som en Aandløshed eller en Umulighed. 

 Det historiske Tilbageblik vil i ethvert Fald danne en Indled- 

 ning til en videre gaaende virkelig philosophisk Forskning, 

 idet en saadan med Føie sætter sig i Sammenhæng med en 

 foregaaende Udvikling. Kun kan man endnu klage over 

 mangen philosophisk Afhandling, hvor den historiske Indled- 

 ning optager det Meste baade af Rum og af Interesse, og 

 saaledes ligner hine ægyptiske store Tempelforgaarde, hvor- 

 igjennem man tilsidst føres kun til en ubetydelig Nische og 

 kommer til at staae foran et tilsløret Billede. 



Og nu den moderne Evolutions-Theorie, som spiller en saa 

 stor B-olle i Tidens Erkjendelses- Arbeide! Den har ialfald den 

 Virkning at opløse den faste Kjendsgjerning, gjøre den paa 

 en Maade frydende og saaledes forberede dens Overgang i 

 Tanke. Vel gaaer Theorien endnu for en stor Deel paa vild- 

 somme Veie, idet den uden Maal og Med løber ud i den slette 

 Uendelighed og truer med paa sin Maade at føre til en al 

 Sandhed forflygtigende Skepticisme. Men Menneskehedens 

 naturlige horror vacui maa dog snart føre tilbage herfra, lige- 

 som den eensidige, abstracte Evolutionstanke tilsidst gjennem 

 sine Conseqventser vil opløse sig selv. 



Nærmest synes Evolutionslæren at fremholde, at Alt for- 

 andres med Tiden, Alt, som synes at være, kun er midlertidigt 

 og maa afLøses af noget Andet. Dette gjælder ikke blot 

 Enkeltheder, men ligesaavel Almindeligheder, og ikke mindst 

 menneskelige Erkj endelser og Synsmaader. Hvad jeg idag 

 ved Erfaring og Tænkning mener at erkjende som Sandhed, 

 vil imorgen vise sig ugrundet og ah 1 øses af en anden (for- 



