4. 0. B. Bull omtalte et Tilfælde af MaanébUndhed. 

 Han frernhævede, at skjønt man forlængst har erfaret, at Søvn 

 paa Dækket under Maanens Straaler kan være farlig for Synet, 

 er dog noget sikkert herom hidtil aldrig konstateret fra sag- 

 kyndig Haand. Maaneblindhed nævnes derfor ikke engang i 

 de mest komplette Værker om Øiensygdomme. Imidlertid viser 

 et Sted af Davids Salmer, at de gamle kj endte til, at Maanens 

 Lys kunde bevirke Skade. Den norske Oversættelse af dette 

 Sted var dog mindre heldig, idet Ordet „skade'* er oversåt 

 med „ stikke". 



5. Generalsekretæren fremlagde de siden sidste 

 Møde trykte Skrifter. 



21de Februar. Historisk-filosofisk Elasse. 



(Fomiand: Joh. Storm. Sekretær: Ræder.) 



1. Ræder meddelte nye Bidrag til det romerske ColoDats 

 Historie. Det romerske Colonat danner dels direkte, dels indi- 

 rekte det retslige Grundlag for Middelalderens Bondeufrihed. 

 Angaaende Colonatets Oprindelse har der hersket stor Tvil, og 

 mange Anskuelser har gjort sig gjældende. I de senere Aar 

 er der i Tunis og Algier fundet flere Indskrifter fra Tiden 

 omkring 200 eft. Kr., der viser, at der i Provinsen Africa 

 fandtes store keiserlige og private Godser, der laa udenfor de 

 sædvanlige Bykommuner og dannede egne administrative En- 

 heder, saltus, hvor Eieren og Godsbestyrelsen traadte isteden- 

 for de kommunale Autoriteter. Forholdene paa disse saltus 

 ordnedes af Keiser Hadrian. Der fandtes en talrig Stand af 

 frie Smaabrugere, der sad paa Arvefæste og praktisk talt var 

 bundne til Jorden, ligesom de maatte finde sig i Eierens 

 Politi- og Dommermyndighed. De ydede Eieren Afgifter i 

 Produkter og Pligtarbeide. De kaldes Coloner, og der behøve- 

 des ikke andet end, at Stavnsbaandet retslig indførtes i den 

 diocletiansk-constantinske Periode, saa stod det senere Colonat 

 færdigt. Ogsaa i andre Provinser og i Italien fandtes lignende 

 Forhold, og fra de extramunicipale saltus spredte Colonat- 



