1899.] UNDEESØGELSEE OVEE NOESK TJÆEE. 7 



I det hele tåget indskrænker de arbejder, som er offent- 

 liggjorte, sig væsentlig til undersegelser over levtrætjære og da 

 især de i tjæren indeholdte kreosotlignende legemer. Naaletræ- 

 tjæren synes ikke at være synderlig undersøgt, før NencM og 

 Sieber 1 for faa aar siden (i 1894) offentliggjorde sit arbejde: 

 „JJeber die cliemische Zusammensetzung des russischen NadeThote- 

 theers tind seine desinficirenden Eigenschaften" . 



Nævnte forskere udtaler ogsaa efter at have refereret for- 

 skjellige kemikeres arbejder over løvtrætjære: „Nogen opgave 

 over naaletrætjærens sammensætning kunde vi ikke finde i den 

 nyere literatur". 



Af løvtrætjærer er det fornemmelig tjæren af bøg (Fagus 

 silvatica L.), som har været gjenstand for nærmere undersøgelser 

 og da især den af tjæren udvundne kreosot, der som et meget 

 benyttet lægemiddel er officinel i flere af de nyere farmacopøer. 

 (Bl. a. Pharmac. Norvegic. 1895). 



Beichenbach 2 var den, som første gang fremstillede kreosot 

 af bøgetjære. Han erholdt den ved at sætte glaubersalt til den 

 raa træedike og destillere den saaledes „udsaltede" kreosot. 

 Denne opfattede han som et ensartet legeme (Kgp. 203°) og 

 identisk med fenol — en opfatning som ogsaa Gmelin s havde. 



Spørgsmaalet blev straks optaget til drøftelse, og der forelaa 

 om ikke længe en liden literatur over dette emne. Gorup- 

 Besaneø 4 paaviste, at kreosot ikke var et ensartet legeme, men 

 bestod af flere fenoler; til samme resultater kom Hlasewitz 5 , 

 Marasse 6 , Muller 7 og flere. 



Duclos 8 isolerede kresol af furutjære og paaviste, at den 

 var identisk med den af Fairlic 9 af stenkultjære fremstillede. 



1 Arch. flir exp. Path. u. Pharm. 33. 1—45. 



2 A. 6, 202. Schweigg. Journ. 66, 301 og 314. 



3 Handbuch d. Chemie V. 625. 



4 A. 86, 224. A. 143, 129. 



5 A, 106, 339. 



6 A. 152, 59. 



7 Z. f. Cb, u. Pb. 1864, 103. 



8 A. 109, 136. 



9 A. 92, 319. 



