1899.] TTNTDERSØGELSER OVER NORSK TJÆRE. 13 



B. Destillation af tjæren. 



Ved destillation af tjæren blev der benyttet glaskolber med 

 ganske kort hals. Af hensyn til at massen i begyndelsen skum- 

 mer temmelig stærkt, bør kolben aldrig fyldes mere end totredje- 

 del Md, og ophedningen i begyndelsen foretages med for- 

 sigtighed. 



Der arbejdedes hver gang med portioner paa 1500—2000 gr. 



Først blev der forsøgt at destillere paa vandbad, men dette 

 førte ikke til noget resultat; de ved lavere temperatur end 100° 

 kogende legemer var ikke tilstede i saa stor mængde, at noget 

 destillerede over. 



Glaskolben anbragtes derfor paa sandbad, hvor destillationen 

 foregik, indtil en temperatur afca. 170° varnaaet. Senere blev 

 ophedningen foretaget over fri ild. 



Lige fra begyndelsen af gik der over et destillat, som be- 

 stod af to lag : et ganske lyst og et noget mørkere. Destillatet, 

 som den hele tid reagerede surt, var i begyndelsen ganske 

 svagt gulfarvet og beholdt denne farve, men eftersom tempe- 

 raturen steg, blev farven stærkere og stærkere gul; det højest 

 kogende var gulbrunt. 



Nogen dekomposition kunde ikke iagttages før ved ca. 280°; 

 da begyndte en ganske ringe afspaltning af vand. Destillationen 

 fortsattes indtil en tydelig dekomposition indtraadte under ud- 

 vikling af ubehageligt lugtende dampe. Thermometret viste da lidt 

 over 400°. 



At opnaa saa høj temperatur var forbundet med adskillige 

 vanskeligheder; kolbens øvre halvdel maatte til slutning fuld- 

 stændig indklædes i et metalhylster. Hvis ikke denne forholdsregel 

 blev truffet, kondenserede destillatet sig i kolbehalsen — trods 

 at den som sagt var kort — og flod tilbage. Ved en tem- 

 peratur af ca. 350° blev destillatet temmelig tykflydende og ved 

 noget højere temperatur stivnede det til en smøragtig masse. 



Af 10 kilogr. tjære erholdtes ved en temperatur af indtil 

 250° 3200 gr. destillat. Fra 250° indtil tydelig dekom- 



