1899.1 



TTNDEESOGELSEE OVEE NOESK TJÆEE. 



27 



tilbageværende rest var da sort og ganske tykflydende; ved 

 afkjøling blev den fuldstændigt haard. 



Ved destillation af 1 kgr. „raafenolei ,u erholdtes: 

 Ved en temperatur af 



indtil 200° .... 38 gram 

 fra 200° til 215° .... 93 



— 215° — 225° .... 137 — 



— 225° — 240° .... 187 — 



— 240° — 250° .... 80 — 



— 250° — 260° .... 58 — 



— 260° — 270° .... 56 



— 270° — 280° .... 42 — 



— 280° — 290° .... 30 



— 290° — 300° .... 23 — 



— 300° — 320° 



(d. v. s. til begyndende dekomp.) 81 — 

 Udestillerbart i kolben . . .175 



1000 gram. 



Som ovenfor nævnt kunde der ikke iagttages noget stadium, 

 hvor kviksølvseljen stod stille; thermometret steg den hele tid 

 jevnt. At soge fenolerne adskilt fra hverandre ved frak- 

 tioneret destillation maatte derfor opgives, om man end ved en 

 række fraktioneringer fik forholdsvis rene fenoler. 



Som illustration af hvor ufuldstændig adskillelsen lykkes 

 ved fraktioneret destillation anforer JBéhal og Ghoay (1. c), at 

 de efter to fraktioneringer, hvor de benyttede Le Bell- Hermingers 

 deflegmator med fem kugler, i en fr aktion, der destilleredes 

 ved 200—220°, erholdt 6 proeent af en fenol med koge- 

 punkt 178,5°. 



Denne ulempe var ogsaa Nenclci og Sieber (1. c.) opmærk- 

 som paa, og de maatte, som de siger, se sig om efter andre 

 methoder for at skille de forskjellige fenoler fra hverandre. De 



