GUSTAV GULDBERG. [No. 2. 



Jordhaugen, hvori dette fund blev udgravet, var saa stor, 

 at noget mere end 2 meter jord bedækkede de fundne levninger. 



At forklare sig den store forskjel i de menneskelige og de 

 dyriske skeletdeles konserveringstilstand synes ved første øieblik 

 noget vanskelig. Imidlertid oplystes der om, at der lige bag 

 menneskeskelettets hode laa en stor sten i haugen, og ved siden 

 af stenen var der et hul, hvori vistnok vand kunde have samlet 

 sig og staaet i længere tid. Menneskeskelettet har da i større 

 grad været udsat for aarstidernes afvexlende væde og tørke, 

 hvilket mere end andet bidrager til at morskne og ødelægge 

 knoklerne. Dertil kommer, at menneskeskelettet har tilhørt et 

 spædbygget individ, hvis knokler viser en meget gracil bygning, 

 hvorfor de har havt ulige mindre modstandsevne end de robuste 

 hesteknokler, der besidder en langt betydeligere masse af kom- 

 pakt bensubstans. 



Medens vaabnene og de øvrige oldsager opbevares af gaar- 

 dens eier, hr. proprietær A. Bjørneby, blev skeletdelene velvil- 

 ligst overleveret universitetet som gave og opbevares paa det 

 anatomiske institut. 



Skeletlevningerne af mennesket. 



Der fandtes kun levninger af 1 — et — individ. Hr. cand. 

 G. Mørk, assistent ved universitetets oldsagssamling, der reiste op 

 til stedet og besigtigede dette efter udgravningen, kunde ikke 

 komme paa spor efter, at der havde været flere end ét menneske- 

 individ begravet i gravhaugen. I mer end 1.50 m. afstand fra 



skelettet undersøgtes omraadet saa nøie som muligt, uden at 

 noget andet fandtes. 



De modtagne levninger bestaar af følgende dele, der alle 

 viser sig skjore og i mere og mindre grad medtagne: 

 Et kranium med underkjaeve; af hjerneskallen mangler hele 



baghodet samt høire tindingben; den er desuden trykket 



ind paa høire side. 

 10 mere og mindre fuldstændige hvirvler (vertebræ). 

 5 ufuldstændige ribben (costæ). 



