34 



han derefter beretter, er i Virkeligheden en Opdagelse af stor 

 Interesse, om end dens Rækkevidde ikke kunde være ham fuldt 

 bevidst. Ved Bearbeidelsen af sine Observationer af Planeten 

 Mars havde han bemærket en Ujevnhed ved Bevægelsen, som 

 han ganske rigtig henfører til Solbanens Excentricitet 1 . I det 

 før omtalte Appendix til Progymnasmata fortæller Kepler, at 

 Tycho Brahe var kommen til det Resultat, at Solbanens Excen- 

 tricitet ikke kunde være mere end halvt saa stor som før anta- 

 get, og at den resterende Del af Ujevnheden maatte forklares 

 Ved en liden Epicykel; men da han blev spurgt, om han vilde 

 have noget herom ind i Progymnasmata (hvis Soltabeller da 

 allerede var trykt), svarede han, at da Beløbet endnu ikke var 

 sikkert bestemt, vilde han for Tiden ikke gjøre noget derved. 

 Det var dette Punkt, som Kepler senere optog; det viste sig da 

 ganske rigtig, al Excentriciteten kun var den halve, men nogen 

 Epicykel blev der nu ikke Tale om, da Banens Form forklarede 

 Resten. 



Tycho Brahes Verdenssystem adskiller sig som bekjendt 

 fra Copernicus' deri, at medens denne lader Planeterne bevæge 

 sig om Solen i Ordenen Merkur, Venus, Jorden, Mars, Jupiter, 

 Saturn, og Maanen om Jorden, antager Brahe, at om Jorden 

 gaar først Maanen, dernæst Solen med hele sit Følge af Planeter. 

 Man ser strax, at den relative Bevægelse inden Solsystemet 

 bliver noiagtig den samme efter begge Hypotheser. Det kan 

 ogsaa bemærkes, at de Modifikationer, som det senere viste sig 

 nødvendigt at indføre i Copernicus' oprindelige Hypothese, med 

 samme Resultat kunde været anbragt paa Tycho Brahes. Det 

 var først i Relation til Cdenverdenen, d. e. Fixstjernerne, at 

 der opstod en Forskjel, og her mente Tycho Brahe, at Fordelen 

 var paa hans Side. 



1 Udtrykket „Solbanen" siyter ikke specielt til Tycho Brahes Hypothese, 

 men bruges endnu i vor Tid ofte af Bekvemmeligheds-Hensyn isteden- 

 for Jordbanen. 



