36 



eller endog af Jord (om bogen maatte foretrække det) eller ende- 

 lig en Blanding af disse fire, som Franciscus Vallesius nylig 

 har ment, saa gjerne for mig, naar det blot ogsaa maa være 

 mig tilladt at sige frit, hvad jeg mener, nemlig at Himmelens 

 Substans er den letteste og reneste ætheriske Materie, ophøiet 

 over Elementernes Natur — — Men jeg mener ogsaa, at alle 

 Himmellegemer bestaar af en himmelsk og ætherisk Materie, 

 hvis Natur dog ikke kan nærmere angives — — Dog vil jeg 

 ikke gaa nærmere ind paa dette indviklede Spørsmaal, som 

 neppe kan udredes tilstrækkelig i dette forgjængelige Jordeliv 

 og tillige er mindre nødvendigt for Astronomiens Fornyelse." 



Saasnart den første Kikkert rettedes mod Himmelen, viste 

 det sig, at Tycho Brahes Mening om Planeternes Natur var 

 feilagtig, men det var først flere Aar etter hans Død. 



Angaaende det andet ovenfor citerede Argument, som var 

 hentet fra de hellige Skrifters Autoritet, skal jeg bemærke, at 

 jeg ikke har kunnet finde den bebudede Redegjørelse for, hvad 

 han dermed sigter til ; men jeg formoder, at det har været noget 

 lignende, som Luther i sin Tid havde anført, nemlig at i For- 

 tællingen om Josva heder det, at Solen skulde staa stille, ikke 

 Jorden. For os kan det synes underligt, at dette har kunnet 

 anføres som Argument, da man jo strax bliver opmærksom paa, 

 at det ikke er selve Miraklet, som kommer i Betraglning (dette 

 kunde jo finde Sted lige godt under begge Forudsætninger), men 

 kun de Udtryk, hvori Miraklet omtales; hvorved det for os er 

 tilstrækkeligt at bemærke. at vi endnu i vor Tid bruger de 

 samme Udtryk, at Solen staar op, gaar ned o. s. v., og at det 

 ikke falder noget fornuftigt Menneske ind at ville ombytte disse 

 Udtryk med andre, sum maatte stemme bedre overens med de 

 virkelige Forhold. 



De Grunde, som for Tycho Brahe tydeligvis har været de 

 afgjorende, findes i et Brev til Rothmann. Medens denne var 

 enig med Gopernicus, benegtede Tycho Brahe ikke alene Jor- 

 dens aarlige Bevægelse om Solen, men ogsaa dens daglige Rota- 

 tion. Han mente, som vel ogsaa kunde være rigtigt, at den 

 ene maatte staa og falde med den anden, men anfører dog et 



