49 



jo ikke uden Grund, at smaa Hænder og Fødder er „the only 

 sign of blood, which aristocracy can generate", og Vikingefolket 

 levede vistnok som den Tids Aristocrater kun for Krigshaand- 

 værket eller Handel, som ogsaa betragtedes som gentilt, og 

 overlod Trællene det tunge Arbeide. 



Det vilde derfor i denne Henseende være af stor Interesse, 

 om der blev foretaget Undersøgélser afde Extremitetsknog- 

 ler, som der lindes i vore nordiske Musæer fra den Tid, foråt 

 man, om end kun tilnærmelsesvis, deraf kunde faa Begreb om 

 den daværende Befolknings Legemshøide — det kunde jo 

 muligens ogsaa have været forholdsvis smaa Folk 

 med tilsvarende smaa Hænder og Fødder. 



Jernalderens Granier er væsentlig repræsenteret af Fund 

 fra Gotland og danner altsaa et temmelig ensidigt Materiale. 

 Det er 43 Ci\, deraf 37 fra Gotland, 3 fra Oland og fra Upland. 



R. siger, at man her rinder udpræget Dolichocephali 

 med overveiende Orthocephali og Leptoprosopi. Han 

 har ikke trukket noget Skille mellem Cran. fra den ældre og 

 den yngre Jernalder. 



Hvad hans Cran. fra den ældre Jernalder angaar, tin- 

 der jeg, saavidt jeg kan se, intet, der repræsenterer den Type, 

 jeg synes hos os er saa charakteristisk for denne Periode — 

 Eckers Hugelgrabertypus. 



Fra Gran. fra den yngre Jernalder har man derimod i 

 No. 86 fra Bjorby paa Gotland og No. 90 fra „svarta Jorden" 

 paa Bjorko, gode Repræsentanter for Vikingetidens alminde- 

 ligste Cran., udpræget langskallet med svag Udvikling af tub. 

 pas. og front., tilspidsende Baghoved, høit smalt Ansigt (Eckers 

 Reihengråbertypus). 



De brachycephale Cran. ere svagt brachycephale og frem- 

 byder intet Exemplar af den hyperboræiske Form, 

 men vel Lighed med den finnoide (No. 73, 74, 76 og 80) eiter 

 min Opfatning. 



For Danmarks Vedkommende kom Virchow, da han (rig- 

 tignok for mange Aar siden) undersøgte de forhistoriske Cran. 

 i Kjøbenhavn, til det Resultat, at Cranierne fra Jernalderen 



4 



