50 



vare uden Undtagelse virkelige Dolichocephaler og 

 forete langt ringere individuelle Differentser end 

 Stenalderens og gjøre det Indtryk at tilhøre et andet 

 Folk. 



For Norges Vedkommende forekommer det mig, at man 

 med Lethed kan skille den ældre Jernalders Gran. fra den yngre. 

 Det er Eckers Hilgelgråbertypus i Modsætning til hans Reihen- 

 gråbertypus, saaledes som han beskriver den i Cran. germ. 

 meridion. occident. 



Tilslut resumerer da Retzins sine Undersøgelsers Resultat 

 i følgende 3 Satser: 



1. At, saavidt de her beskrevne Cr. fra Sten-, Bronce- og Jern- 

 alderen kan bevidne, har Dolichocephalien i Fortiden 

 i Sverige været den afgjort overveiende. 



2. At Befolkningen allerede under Stenalderen ikke var ren og 

 ublandet, men at allerede da 2 brachycephale Elementer 

 af en anden Racetypus var indblandede. 



3. At de tilgjængelige forhistoriske Cranier ikke tilkjendegive, 

 at under de nævnte Tidsperioder Indvandring af nye Race- 

 element ikke i nu gen betydeligere Grad har fundet 

 Sted, men at den samme Folkerace har beboet Sve- 

 rige under hele Fortiden, og at den nuværende Befolk- 

 ning i sine Grundelementer nedstammer fra den 

 forhistoriske Befolkning, om end i Tidernes Løb i 

 større eller mindre Skala Immigration af fremmede 

 Elementer har fundet Sted. 



Som man ser, udtrvkker R. sig med stor Forsigtighed lige- 

 overfor Spørgsmaalet om Indvandring af fremmede 

 Elementer. 



At den nuværende Befolkning nedstammer fra den for- 

 historiske, er noget, som er en anerkjendt almen Sats og af 

 mig gjentagne Gange fremhævet: At man nemlig ved de 

 nuværende europæiske Befolkninger altid maa kunne 

 vente at finde de forskjellige, selv de tidligste Stam- 

 mer eller Racer, hvoraf de er sammensat, repræsen- 

 terede. 



