CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 80. No. 5- 23 



Det er utvivlsomt til stor Fordel for Arten, at kun de fast- 

 siddende dele sig og vokse op til større Individer, da disses 

 Fremtid er meget mere betrygget, end de frit omkring flydendes, 

 som ere mere udsatte for tilfældige indtræffende Omstændigheder; 

 de sidste syntes ogsaa at have en tyndere Membran og ere, vel 

 som Følge deraf, mere udsatte for Angreb af Infusionsdyr. En 

 saadan teleologisk Betragtning forklarer dog ikke Grunden til 

 dette eiendommelige Fænomen, men den maa vel søges deri, at 

 Planten, om den ikke støder paa noget Underlag, som kan standse 

 Rodendens Vækst, opbruger saa meget af det umiddelbare Mate- 

 riale for Cellulosedannelse for at forlænge Rodspidsen, at der ikke 

 er tilstrækkeligt tilbage for at kunne danne Celluloseringen og 

 Tværvæggen; af samme Grund bliver heller ikke Membranen for- 

 tykket saameget som ellers. 



Naar Sværmesporen er kommen til Ro, forsvinder dens Cilier, 

 den faar en langagtig Form, og Membranen, som allerede opstaar 

 under dens Bevægelse, tiltager overordentlig raskt i Tykkelse. 

 Den unge Plantes øvre Del indeholder det parietale chlorophyl- 

 førende Indhold, i Midten er undertiden et stort Hulrum (Tab. II 

 fig. 21). Paa Grændsen sf Chlorophyllaget og den farveløse Mund- 

 flæk iagttages paa dette Stadium Sværmesporens røde Øiepunkt; 1 

 det bestaar nu af en Mængde smaa røde Korn, som ligge noget 

 spredte, saa de vanskeligt kunne sees, uden at den unge Plante 

 har en saadan Stilling, at man ser det røde Øiepunkt fra Siden 

 (Tab. II fig. 21). Det er paa dette Stadium af Sværmesporens 

 Spiring utvivlsomt i Opløsning og synes altid at forsvinde før den 

 første Deling. 



Cellekjernen kunde jeg ikke iagttage hos de unge Planter, da 

 den var dækket af det tætte chlorophylførende Indhold. Den tid- 

 ligere Mundflæk er farveløs og kornet, undertiden findes her Vacu- 

 oler (Tab. II fig. 21), dog ikke contractile. I Enden, eller hvor 

 Rodendens Vækst foregaar, ser man en Ophobning af stærkt lys- 

 brydende, meget fint kornet Protoplasma (Hudplasma) (Tab. II fig. 



1 Strasburger. 1. c. p. 182. 



