38 S. TBOMHOLT. IAGTTAGELSEK OVER NORDLYS. 



Straaler; lidt senere roligt straalende. 9 h 10" (9 h 32") 

 rolig Lysning, af og til rødlig. Kl. 10 (10*» 22™) en 

 meget svag jævn Lysning med hyppige flammende Straa- 

 ler opimod Zenith. — Maaneskin; stille, koldt Veir. Et 

 Opdrag af Skyer ved Solnedgang forsvandt ved Maanens 

 Opgang. 



82. Davanger. Kl. 7— 97 4 (7^ 23" -9^ 38"). Nordlyset op- 

 traadte først med mørke Straaler ved Horisonten. Hen- 

 imod Kl. 9 (9 h 23") steg det høiere op og blev lysere. 

 Det steg høiest i ret N, hvor det ogsaa først aftog. I 

 NW optraadte det mindre lyst og lavere. Det sluttede 

 med en lys Sidebevægelse mod W. 



84. Bergen. Et pragtfuldt Nordlys, det største, jeg har seet i 

 de sidste 6—7 Aar. Tre Gange kulminerede det med 

 en uforlignelig Skjønhed, om det end i Farvepragt stod 

 tilbage for enkelte Nordlys, jeg iagttog i Begyndelsen 

 af Halvfjerdserne. Ogsaa i sin Begyndelse var det in- 

 teressant og eiendommeligt, og de første Fænomener 

 udviklede sig med en sjelden Ro, Overskuelighed og 

 Afrundethed. Det var derfor i Begyndelsen ikke van- 

 skeligt at følge alle optrædende Momenter og at udføre 

 endel Maalinger og Tegninger. Senere var dette paa 

 Grund af det stadig vexlende Udseende ikke let, og det 

 Skue, Nordlyset frembød, da det naaede de høieste 

 Grader af sin Udvikling, formaar hverken Ordet eller 

 Blyanten at gjengive; man kan i saadanne Øieblikke 

 ikke andet end overvældet fortabe sig i det herlige 

 Skuespil, der opruller sig for ens Øine. 

 Himlen var om Eftermiddagen næsten aldeles overtruk- 

 ken; efter Solnedgang skiltes Skydækket noget, og om- 

 trent Kl. 6 (5h 49") uddannede sig af Skyresterne smukke 

 Polarstriber, bestaaende af Cirrocumuli og konverge- 

 rende i N og S. Men ogsaa disse opløste sig mere og 

 mere, og Kl. 6V 2 (6 h 19") var Himlen fuldstændig klar. 

 Fra Kl. 6 3 / 4 (6 h 34") blev Himlen undersøgt efter Nordlys. 



