44 S. TR0MH0LT. 1AGTTAGELKER OVER NORDLYS. 



9h 40m (9h 29m). Nordlyset forvandler sig lidt efter lidt 

 til en roligere, skjønt endnu uregelmæssig Lysning. 

 9h 45m (gh 34™). Uforandret. 



9h50m (9h 39m). Uforandret. Cirrocumuli komme træk- 

 kende fra E i Striber, stedse flere og flere. 

 9 h 55 m (9 h 44 m )- Livlig Straaling, men kun ringe Lys- 

 styrke, Straalingen stærkest i N. 



9h 59^ (9h 48m). Mange Straalebundter i N, de høieste 

 46°; i W og WNW derimod næsten intet. Straalerne 

 bevæge sig i vestlig Retning, helt til W. 

 10 h 5 m (9 h 54 m ). Fremdeles svag Straaling. 

 10h lOm (9h 59"»). Straaling i N22° E, senere fra N op 

 til ($ Ursae minoris. 



lOh I5 m (10 h 4m). De høie Straaler gaa endnu mere 

 vestlig, men forsvinde saa. 



10h 20^ (10h 9™). En stor og langstrakt isoleret Lyssky 

 staar i nogle Minuter mellem a Cygni, (3, y, t\ og £ Dra- 

 conis. Den forvandler sig derpaa langsomt til 

 Cirrocumuli. Kapitain Krohn saa med mig denne 

 eiendommelige Fremtoning. I Begyndelsen var Skyen 

 ganske jævn og svagt lysende; lidt efter lidt blev den 

 ligesom granuleret, indtil den endelig havde udviklet sig 

 til de bekj endte, omtrent isolerede smaa Skykloder, der 

 sammensætte Cirrocumulusskyen. Den udbredte sig der- 

 paa og forenede sig med andre lignende Skymasser. 

 10 h 25n» (10 h 14 m ). Nordlyset reduceret til en ubetyde- 

 lig, ubegrændset Lysning, hvori af og til Straaler. Men 

 efterhaanden bliver det roligere. 



IQh 35m (loh 24^). En rolig Lysning, oventil uden Be- 

 grændsning, nedentil et mørkt Segment. 

 10b 40m (i()h 29 m ). Cirrocumulusskyernes Mængde tager 

 fremdeles til; de ordne sig hovedsagelig i Striber, der 

 konvergere i N og S. I Nord gaa de imidlertid ikke 

 ned til Horisonten, men ende omtrent der, hvor Lys- 

 ningen holder op, saa at deres Ender gruppere sig næ- 



