CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 80. No. 6. 1 1 5 



samme Aften, skulde leire sig saaledes i Forhold til Nordlyset og 

 Horisonten, at det med Hensyn til Beliggenheden og Formen kunde 

 forvexles med Nordlysets mørke Segment. Jeg mener i de anførte 

 Fakta at se et Resultat af Nordlysets skiftevis fortættende og op- 

 løsende Indvirkning paa de underliggende Luftlags Vanddampe. 



Jeg kommer nu til at omtale nogle Iagttagelser, der paa en 

 slaaende Maade godtgjøre denne Nordlysets Forbindelse med 

 eller Indvirkning paa Skyf orhol den e. Jeg skal først 

 nævne en Iagttagelse ved Nordlyset den 18. September 1877. Dette 

 mindre Nordlys iagttoges fra Kl. 10 som en svag Lysning med en- 

 kelte Straaler og Lyspletter. 10 11 25 m viste sig en eiendommelig 

 Fremtoning. En cumulostratusagtig Masse skrider temmelig hur- 

 tig op paa Himlen, op til Karlsvognen, og overtrækker vedkom- 

 mende Dele af Himlen med et let Slør; jeg er uvis, om det er 

 Dele af Nordlyset eller af Maanen belyste Skymasser; sandsynlig- 

 vis var det snart dette, snart hint. Kort efter antoge disse Dele 

 fuldstændig Udseende af lette Cirrostrati, medens de samtidig sy- 

 nes at have tabt sin Bevægelse. Dennes Hurtighed i Begyndel- 

 sen var ogsaa paafaldende; vel blæste der ved Jordens Overflade 

 en temmelig stærk Nordenvind, men nogle mod Nord staaende 

 Cumulostrati viste ved sin langsomme Bevægelse, at Vinden i 

 høiere Regioner ikke var stærk. 10h 35™ antager den nævnte 

 Sky- eller Nordlysmasse, der nu udstrækker sig mellem Lyren, 

 Polaris og Karlsvognen, et høist interessant og mærkværdigt Ud- 

 seende. Hele Massen gjennemfures nemlig paa den smukkeste og 

 mest regelmæssige Maade af en Mængde mørkere, lange Striber. 

 der have den samme Bredde (iy 2 — 2°) som de mellemliggende ly- 

 sere Striber, og som alle tydelig konvergere mod Horisontens mag- 

 netiske Nordpunkt. Dette eiendommelige Udseende holdt sig i 

 flere Minuter. hvorefter Massen atter antog en skylignende For- 

 mation. 10 h 40 m vise disse Masser, der af Vinden efterhaanden 

 føres sydpaa, sig tydeligt at være Skyer; mellem 10 b 45m og 10 h 

 50 m optræder en kort Tid i SW i disse Skyer to tre lange, mørke 

 Striber, der pege hen mod magnetisk Nord som de tidligere iagt- 



tagne. — Den 30. Januar 1878 iagttog jeg fra Kl. 13 3 / 4 til 14 3 / 4 



«* 



