144 S. TROMHOLT. IAGTTAGELSER OVER NORDLYS. 



mest gult. Lyden hørtes uafbrudt fra Kl. 12 Nat til Kl. 4 Morgen. 

 Den bestod egentlig af to Lydfremtoninger: en raslende og hvis- 

 lende, som naar man ryster Flitterguld, og en forudgaaende stær- 

 kere, som naar man hurtig ryster en stor og tynd Metalplade. 

 Lysskyerne gik helt op til Zenith, hvor de bleve svagere og sluk- 

 kedes. Hver saadan Lysbølge ledsagedes af Lyden. Med den 

 nævnte Lods paa „Bravo", Knud Pedeksen, har jeg ligeledes talt. 

 Ogsaa han forsikrer paa det bestemteste at have hørt Lyden flere 

 Gange. Det sydligste Sted, hvor han har iagttaget den, er Kinn 

 ved Florø. Stærkest har han hørt den engang ved Aasvær, hvor 

 Fremtoningen efter hans eget Udsagn ligefrem var „fæl". 



Hr. Distrikstlæge L. Follum i Alten skriver til mig: „Kun en 

 Gang, i November 1856 paa Beskades, et Fjeld mellem Alten og 

 Kautokeino, omtrent 1500' over Havet, tror jeg under et overor- 

 dentlig pragtfuldt Nordlys med straalende Krone at have hørt en 

 eiendommelig, svagt knitrende Lyd paa Himlen. Min Reisekamme- 

 rat hørte det samme, og jeg kan erindre, at vi standsede vore 

 Skridt og talte om denne Lyd." 



I det meteorologiske Instituts Arkiv i Kristiania har jeg fun- 

 det en Iagttagelse fra Bodø, der lyder som følger: „Den 9. Fe- 

 bruar 1871. Stærkt Nordlys i Zenith, hvorunder hørtes en knit- 

 rende Lyd: Kl. 9 h \~> m Em." 



lir. Lærer M. Tvedt i Sallms ved Bergen har givet mig føl- 

 gende Beretning. „For ca. 18 Aar siden havde vi paa disse Kan- 

 ter en Vinter, der udmærkede sig ved stærk Kulde og stadigt, 

 godt Veir i længere Tid. I denne Vinter havde jeg Anledning til 

 at iagttage et ualmindelig prægtigt Nordlys, som jeg aldrig skal 

 glemme, især fordi Fænomenet i høiere Grad, end før og senere har 

 været Tilfældet, var ledsaget af Lyd. Vi havde stærk Kulde og 

 Østenvind, en stærkt fremtrædende Melkevei, og Luften var mere 

 end almindelig gjennemsigtig og skjær. Nordlyset naaede op forbi 

 Zenith ; det var sjeldent rigt farvet, skiftede uafladtdig i de bril- 

 janteste Schatteringer, ideligt sitrende og skjælvende, jagende i 

 ustandselig Fart, undertiden ligesom trækkende sig tilbage fra 

 Zenith ned mod Nordpolen og saa i vild Leg jagende langs Ho- 



