18 G. 0. SÅES. -FORTS. BIDR. T. KUNDSK. OM V0RE BARDEHVALER. 



Parti, sees de stærke Sener, hvori Kroppens Sidemuskler gaar nd 

 bagtil. En Antydning til Kjøl lindes saavel oventil som nedentil, 

 og den nedre Kjøl tager ogsaa her sin Begyndelse et Stykke bag 

 Analaabningen med en convex Fremstaaenhed. Brystfinnerne er 

 vistnok forholdsvis noget kortere end hos det voxne Dyr, men viser 

 en fuldkommen lignende Form, og de i den forreste Kant tydelige 

 Knud er er fuldstændig ligedan, saavel hvad Tal som Anordning 

 angaar. Det enduu fuldkommen bruskagtige Armskelet med 

 Fingrene skinner tydeligt igjennem, og det viser sig her meget 

 klart, at den forreste Knude svarer til Haandroden, den 4de lige- 

 ledes ved sin Størrelse udmærkede Knude til Spidsen af den 

 forreste Finger. Rygfinnen er endnu utydelig og kun antydet som 

 en svagt fremspringende Hudfold, der bagtil gaar i et med Ha- 

 lens dorsale Kjøl. Ved Navlen hænger igjen et betydeligt Stykke 

 af Navlestrengen med sine Blodkar, der er noget spiralformigt 

 slyngede om hinanden. Penis har sin Plads i temmelig betydelig 

 Afstand fra Analaabningen, omtrent midt imellem denne og Navlen. 



Slægten Megaptera er først opstillet af J. E. Gray, som 

 anfører flere Arter fra forskjellige Have. Ved Siden af de fra 

 Skelettets Bygning hentede Characterer kan som ydre Slægts- 

 mærker fremhæves: Legemets korte og plumpe Form, det i Sam- 

 menligning med samme hos den egentlige Slægt Balænoptera usæd- 

 vanlig ringe Antal Brystfnrer, Luffernes enorme Udvikling og eha- 

 racteristiske Form, Rygfinnens Stilling i Forhold til Analaabningen 

 samt vel ogsaa de eiendommelige knudeformige Fremstaaenheder 

 paa Overkjævens øvre Flade og paa Underkjævens Spids. 



Den her omhandlede Art. hvis Identitet med Fabricius's 

 Balæna boops ligesom med den af Rudolphi beskrevne Ba- 

 læna longimana jeg ikke kan betvivle, synes at være en høi- 

 nordisk Hvalform. Den forekommer nemlig efter Fabricius og 

 andre Forskere temmelig hyppig ved Grønlands Kyster, hvor den 

 gaar under Benævnelsen ..Keporkak". ligeledes ved Island, medens 

 den hengere Syd paa altid hører til de største Sjeldenheder. Det 

 sydligste Punkt, hvor denne Hval ved Europas Kyster er observeret. 

 er Elbmundingen. hvor det af Rudolphi undersøgte Exemplar stran- 



