CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 8 0. No. 14. 15 



at Erkebiskop Jons Ytringer i Indledningen til Bergens-Forliget 

 af Iste August 1273 (gjentagne i Tønsberg-Forliget) ikke er paa- 

 virkede af Brevet, men dette omvendt af Forligsdokumenterne, der 

 synes mig at have været dets Hovedgrundlag. Ved Siden deraf 

 synes Forfatteren at have benyttet Erkebiskop Jons Kristenret 

 (Cap. 13), og her er det værd at lægge Mærke til, at Udtrykket 

 „qui in ea (o: metropolitana ecclesia) vel in ejus cimeterio" ganske 

 svarer til Haandskriftet G af Jons Kristenret „i Kirkiu efta j kir- 

 kiu garde j Nidaros", medens de ældre Haandskrifter — og 

 med dem den ældre Kristenret — har efter efta det antikverede: 

 Mariakirkiu efta i kirkiu garde [>æirra. Et enkelt Stykke 

 har, som Maurer paaviser, sin eneste Parallel i Hirdskraaen 

 Cap. 21, som jeg da ligefrem antager for dets Kilde. Men saavel 

 efter Maurers som min Opfatning findes der intet tilsvarende til 

 Privilegiet „de hereditate advenarum clericorum", der ikke vides 

 at være hævdet i den norske Kirke ; det er da muligens ogsaa 

 en Antydning af, at Forfatteren er en udenlandsk Geistlig. 



Jeg skal endelig nævne, at det ikke er rigtigt, naar Maurer 

 efter Jon Sigurdssøn antager, at Dokumentet er bevaret gjennem 

 Arild Huitfeldts Afskrift. De saakaldte „Adversaria Huitfeldiana" 

 er ikke skrevne af Huitfeldt, og han har neppe nogensinde kjenclt 

 dem '. Denne Samling, der bestaar af dels afskrevne Aktstykker, 

 især fra Norge, deis Udkast til historiske Arbeider i Norsk og 

 Dansk Historie, dels Excerpter af norske og islandske Membraner 

 (Fagrskinna, „Knutsbog", islandske Annaler o. fl.), er bevislig 

 skreven i Bergen omkr. Aar 1600. Ved en enkelt Afskrift staar 

 „Ar. Huitfeldt communicavit", hvilket vistnok har givet Anled- 

 ning til den urigtige Formodning, at Arild Huitfeldt har samlet 

 Bogen, medens Bemærkningen kun viser, at Samleren stod i 

 litterær Forbindelse med ham; men netop denne Notits leder mig 

 blandt andre til at tro, at Samleren er Dr. Henrik Høyer 

 (f 1616), der netop har faaet flere litterære Sendelser fra Huit- 



1 Sml. Maurers Bemærkning om, at Arild Huitfeldt i sin Historie ikke omtaler 

 Brevet (No r w egens Schenkung S. 82). 



