Sproglige og kulturhistoriske Studier over gamle 

 norske Ord og Udtryk. 



Af 



J. Fritzner. 



I. 

 Sauma at hondum. 



Det oftere forekommende Udtryk „sauma at hondum" betyder 

 jo ligefrem efter Ordene: „at sy ved eller til Hænderne". Men 

 medens dette er klart nok, saa paatrænger sig dog herved natur- 

 ligen det Spørgsmaal: hvad menes herved, om hvad Slags Søm er 

 der her Tale? Heroin kan man nu gjøre sig Gisninger eller For- 

 modninger, men deslige alene kunne dog ikke føre til nogen sikker 

 Oplysning, naar man ikke faar nogen fastere Grund at bygge paa. 

 Vil man have en bedre Rede paa Sagen, end derved kan vindes, 

 ligger det nu nærmest at sammenholde dette Udtryk med andre, 

 hvori sauma at forbindes med et følgende Dativ. Saadanne fattes 

 da heller ikke, og jeg skal anføre flere Exempler derpaa, saasom : 

 „ef klceti rifnar af manni pd er heilagt er, ok skal sauma at honum" 

 Gråg. 32 15 ; Porvaldr orodir pinn var i randum kyrtll ok potti mér 

 sva prongr vern sem saumadr vceri at honum Nj. 135 (214 22 ); reid 

 kona i moti peim ok hafdi flokaolpu blå ok saumadr flokinn at hofdi 

 henni Sturl. 1, 262 '; nu tekr Isungr sér nal ok pr db ok saumar 

 sva fast at hans baki (v. 1. hondum) ok fotum Didr. 149. Som sauma 

 at e-m, at e-u paa de anførte Steder ikke kan betyde andet, end 

 at sy et Klædningsstykke saaledes om en Person, et Lem, at det 

 falder nær indtil samme, fast omslutter dem (jvf. sauma mn liki 

 mods. sveipa liki Eb. 51 (96 22 ); Sturl. 1, 378 6 ): maa Udtrykket 

 sauma at hondum forstaaes paa samme Maade; f. Ex. naar det 



Vid. Selsk.-Forh. 1880. No. 16. 1 



