Christiania vidensk.-selsk. forhandl, i 8 80 No. 16. 13 



vingjøf at være betalt som Haandpenge eller samtidigen med Han- 

 delens Afslutning. I dette Brev kundgjør nemlig Arnbjørn Bjørn- 

 sen, at den Handel, som han og Gudbrand Petersen havde gjort 

 om Gaarden Grjotar efter de Breves Udvisende, som Arnbjørn 

 derom havde gjort, skulde være upgefit so sem su kup stemna 

 hefdi aldre a komit en Eirikar Erlendsson skal eiga frjalsar 

 Grjotar ok hans afkømi en Anbjom aldre til kalla ne hans arfar 

 ok pn Hika vingjof som Eirikar iade Anbirni pat vidr gek han at 

 han hafde hanna alla. 



Et mærkeligt Exempel har man i et gammelt Brev (DN. I, 

 81), der udsiger, at den forurettede herra Porvaldr Porisson etter- 

 gav alle de lagasektir, som vare ham tildømte i Fyldestgjørelse 

 for tilføiet Retskrænkelse, titan 4 marka vingjof tok hann med pvi 

 skilordi, at om Sagvolderen eller hans Etterkommere brød den 

 Overenskomst, som nu var sluttet om, hvor store Iiettigheder der 

 tillaa Gullastad i Hvinesdal i Forhold til Nabogaarden Eikeland, 

 da skulde sæktir pessar til 4 7narka guls allar tipp Utkast hærra 

 Porvaldi, Den omhandlede vingjof skulde vistnok tjene til Vidnes- 

 byrd om, at Sagvolderen erkjendte sin Overtrædelse og vedtog 

 Overenskomsten. 



At den yfirgjof som betaltes ved Kjøb af Jordeiendom, gjerne 

 tilfaldt Sælgerens Hustru, saaledes som allerede er bemærket og 

 i Lighed med hvad Arnt Berntsen siger om Skjø.tningsøre, be- 

 styrkes ved flere Exempler paa lignende Vedtægter, som anden- 

 steds og ved andre Leiligheder have været eller endnu ere gjæl- 

 dende. Et Sidestykke dertil, og maaske en Levning af en mere 

 udstrakt Brug af yfirgjof, synes vi nemlig at have i den Sædvane, 

 som vel endnu gjælder i Østfinmarken, at naar en Fin sælger 

 sin Ko, skal Hustruen bringe den til Kjøberen og med Kjøbe- 

 summen eller som et Tillæg til samme af ham modtage et Tør- 

 klæde. Iagttagelsen af lignende Sædvane eller Vedtægt har vist- 

 nok ogsaa havt en langt videre Udstrækning og større Alminrle- 

 lighed. Som Vidnesbyrd herom skal jeg anføre, at Littré i sin 

 franske Ordbog angiver som en Betydning af Ordet épingles: 

 don fait å une femme quand on conchit quelque marehé avec son 



